ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"25" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1205/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.
при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” (17100, Чернігівська обл., Ніжинський р-н, м. Носівка, вул. Іржавецький шлях, буд. 1, код ЄДРПОУ 44261768)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “НАДІЙНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ” (65104, Одеська обл., м. Одеса, пр. Ярослава Мудрого князя, буд. 29, кімната 1, код ЄДРПОУ 45490547)
про стягнення, -

за участю представників сторін: не з`явились

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “НАДІЙНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ” про стягнення 5561412,16 грн., з яких: 5115578,30 грн. основного боргу, 326135,64 грн. пені, 32375,30 грн. 3% річних та 87322,92 грн. інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №1422/2025-К від 13.11.2025 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.04.2026, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1205/26; визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 17.04.2026 о 12:40. У підготовчому засіданні 17.04.2026 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 177 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та у порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 15.05.2026 о 14:00.
15.05.2026 за вх.№16902/26 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях відповідач зазначив, зокрема, що:
- у зв`язку із затримкою розрахунків з боку ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД», відповідач опинився у складному фінансовому становищі та був позбавлений можливості своєчасно здійснити остаточний розрахунок з позивачем; разом з тим, відповідач не ухиляється від виконання своїх зобов`язань та вживає усіх можливих заходів для погашення заборгованості; після подання позову відповідачем було частково погашено заборгованість у розмірі 2000000 грн., що свідчить про добросовісність відповідача та його намір повністю виконати взяті на себе зобов`язання;
- в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язань з оплати товару; відповідач фактично продовжує виконання своїх зобов`язань та не ухиляється від проведення розрахунків; відповідач не заперечує наявність господарських відносин, частково погасив заборгованість, не допускав недобросовісної поведінки та вживає заходів для остаточного виконання зобов`язань; прострочення не було наслідком недобросовісної поведінки відповідача, умисного ухилення від оплати чи зловживання правами; з огляду на викладене, нарахування значних штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних у повному обсязі, на думку відповідача, не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності.
Ухвалою суду від 15.05.2026 відкладено підготовче засідання на 05.06.2026 о 13:50.
28.05.2026 за вх.№18590/26 до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданій заяві позивач просить суд: стягнути з відповідача 3115578,30 грн. основного боргу, 529917,58 грн. пені, 52753,50 грн. 3% річних та 249851,15 грн. інфляційних втрат. Також позивач просить суд повернути 19359,74 грн. сплаченого судового збору за зменшеними позовними вимогами. В обґрунтування поданої заяви позивач повідомив про часткове погашення відповідачем заборгованості на суму 2000000 грн., у зв`язку з чим позивачем зменшено суму основного боргу та здійснено донарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.
У підготовчому засіданні 05.06.2026 судом у протокольній формі прийнято до розгляду заяву позивача за вх.№18590/26 та вирішено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог, які викладені у вказаній заяві.
У підготовчому засіданні 05.06.2026 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.06.2026 о 15:45.
У судове засідання 25.06.2026 сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 27.04.2026 №342/2026, затвердженим Законом України від 28.04.2026 №4857-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року строком на 90 діб.
Справа №916/1205/26 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.
У відповідності до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
В судовому засіданні 25.06.2026 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 25.06.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Натомість повне рішення складено 07.07.2026 у зв`язку з введенням в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді. Відповідні процесуальні строки на апеляційне оскарження вказаного рішення обчислюються з дати складання повного тексту (07.07.2026), на що суд звертає увагу сторін.
Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив: 
13.11.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “НАДІЙНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ” (покупець, відповідач) був укладений договір поставки №1422/2025-К.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору згідно даного договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2025 року (надалі іменується - товар) на умовах, визначених договором; поставка товару за цим договором здійснюється окремими партіями; найменування товару, асортимент, клас, ціна за одиницю товару та інша інформація вказується у специфікаціях, які підписуються уповноваженими представниками сторін і становлять невід`ємну частину даного договору.
Згідно з п.2.2 договору постачальник зобов`язується надати в момент передачі товару покупцю належно оформлені документи: оригінал видаткових накладних на відпуск товару; рахунки постачальника із зазначенням точної кількості та ціни товару та номеру і дати специфікації до договору, згідно якої здійснюється поставка товару; оригінали товарно-транспортних накладних; податкову накладну, складену в електронній формі, з дотриманням встановлених законом вимог щодо її оформлення і реєстрації; завірені копії договорів та заявок на перевезення товару; інші документи, вказані у підписаній сторонами специфікації; постачальник також зобов`язується надати покупцю належно оформлені документи у наступні строки: оригінал видаткових накладних на поставлений товар, оформлений тією ж датою, що і дата поставки товару - протягом 2-х робочих днів з дати поставки; податкову накладну, складену в електронній формі, з дотриманням встановлених законом вимог та строків щодо її оформлення і реєстрації.
За п.п. 4.1, 4.2 договору загальна вартість договору не обмежена та складається із вартості кожної окремої партії товару за всіма специфікаціями до даного договору, поставлених постачальником покупцю протягом строку дії договору та у відповідності до його умов; ціна за одиницю товару, загальна вартість кожної партії та асортимент товару визначається сторонами у специфікаціях та у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору; оплата товару за даним договором здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах погоджених у специфікації; покупець здійснює оплату вартості товару в наступному порядку: 86% - оплата здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника на дату загрузки товару у місці поставки та отримання від постачальника копій документів зазначених в пункту 2.2 договору; 14% - протягом 10 (десяти) банківських днів, починаючи від дня, наступного за днем отримання покупцем останнього із таких документів: а) в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, б) квитанції про реєстрацію податкової накладної в електронному вигляді; в) оригіналів документів, зазначених в пункту 2.2 договору.
Відповідно до п.8.4 договору у випадку несвоєчасної оплати за отриманий товар покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Згідно з п.9.8 договору цей договір складений в двох оригінальних примірниках українською мовою, по одному для кожної сторони, та набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2025 року, але в будь-якому випадку до повного виконання взятих на себе сторонами зобов`язань; після закінчення строку дії договору, у разі відсутності письмових заяв про його розірвання, цей договір пролонгується на кожен наступний рік на тих самих умовах.
13.11.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “НАДІЙНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ” (покупець, відповідач) була підписана специфікація №1 до договору поставки №1422/2025-К, в якій сторони узгодили, зокрема, наступне: загальна кількість товару - 2000000 кг (кукурудза); загальна вартість товару - 17200000,80 грн., з ПДВ; оплата товару: 86% оплати коштів здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника в день завантаження товару на транспорт покупця; 14% - протягом 10-ти робочих днів з дати реєстрації податкових накладних, надання підписаних оригіналів видаткових накладних та специфікації.
01.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “НАДІЙНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ” (покупець, відповідач) була підписана специфікація №2 до договору поставки №1422/2025-К, в якій сторони узгодили, зокрема, наступне: загальна кількість товару - 2000000 кг (кукурудза); загальна вартість товару - 17200000,80 грн., з ПДВ; оплата товару: 86% оплати коштів здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника в день завантаження товару на транспорт покупця; 14% - протягом 10-ти робочих днів з дати реєстрації податкових накладних, надання підписаних оригіналів видаткових накладних та специфікації.
В матеріалах справи наявні наступні підписані обома сторонами видаткові накладні до договору поставки №1422/2025-К: №199 від 22.11.2025 на суму 1493648,06 грн.; №200 від 25.11.2025 на суму 3961504,18 грн.; №201 від 30.11.2025 на суму 1870156,09 грн.; №202 від 01.12.2025 на суму 1385632,06 грн.; №210 від 04.12.2025 на суму 1078784,05 грн.; №209 від 02.12.2025 на суму 933960,05 грн.; №215 від 08.12.2025 на суму 4106844,19 грн.; №212 від 06.12.2025 на суму 498456,03 грн.; №211 від 05.12.2025 на суму 1051436,04 грн.; №216 від 09.12.2025 на суму 661856,04 грн.; №218 від 10.12.2025 на суму 2039060,10 грн.; №220 від 11.12.2025 на суму 3333188,16 грн.; №221 від 12.12.2025 на суму 3051280,14 грн.; №222 від 13.12.2025 на суму 4859172,23 грн.; №223 від 14.12.2025 на суму 250432,01 грн.; №234 від 16.12.2025 на суму 2372912,11 грн.; №235 від 17.12.2025 на суму 1454604,07 грн.; №236 від 18.12.2025 на суму 1538884,07 грн. Всього на суму 35941809,68 грн.
На підтвердження заявлених вимог позивачем також надано та матеріали справи містять: податкові накладні та квитанції про їх реєстрацію; товарно-транспортні накладні.
Також в матеріалах справи наявні платіжні документи та реєстр операцій про сплату відповідачем - ТОВ “НАДІЙНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ” на користь позивача - ТОВ “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” коштів за договором №1422/2025-К на загальну суму 30826231,38 грн.
У акті звірки взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем за період 01.10.2025-26.01.2026, який підписано обома сторонами, зафіксовано, що станом на 26.01.2026 заборгованість на користь позивача - ТОВ “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” становить 5115578,30 грн.
В матеріалах справи наявний наданий позивачем до позову розрахунок, відповідно до якого: сума боргу - 5115578,30 грн.; пеня - 326135,64 грн. (13.01.2026-30.03.2026); 3% річних - 32375,30 грн (13.01.2026 - 30.03.2026); інфляційні втрати - 87322,92 грн. (13.03.2026-30.03.2026).
Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №1422/2025-К в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленого товару стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення 5115578,30 грн. основного боргу, 326135,64 грн. пені, 32375,30 грн. 3% річних та 87322,92 грн. інфляційних втрат.
Під час розгляду справи відповідачем було сплачено 2000000 грн. за договором поставки №1422/2025-К відповідно до платіжних інструкцій №20 від 29.04.2026 на суму 1000000 грн. та №24 від 01.05.2026 на суму 1000000 грн., у зв`язку з чим позивачем було подано заяву за вх.№18590/26 про зменшення розміру позовних вимог за основним боргом та донарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, яка була прийнята судом до розгляду та в якій позивачем викладено позовні вимоги в наступній редакції: стягнути з відповідача 3115578,30 грн. основного боргу, 529917,58 грн. пені, 52753,50 грн. 3% річних та 249851,15 грн. інфляційних втрат. Також до поданої заяви позивачем було додано оновлений розрахунок, відповідно до якого: сума основного боргу: 5115578,30 грн. (13.01.2026 - 28.04.2026, період-1), 4115578,30 грн. (28.04.2026 - 30.04.2026, період-2), 3115578,30 грн. (01.05.2026 - 28.05.2026, пероід-3); загальна сума пені - 529917,58 грн. (обрахована на суму боргу за трьома періодами); загальна сума 3% річних - 52753,50 грн. (обрахована на суму боргу за трьома періодами); загальна сума інфляційних втрат - 249851,15 грн. (обрахована на суму боргу 5115578,30 грн. за період 13.01.2026 - 28.04.2026).
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного. 
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
За ст.ст. 627, 628 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
За ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
У відповідності до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. 2. Якщо ціну встановлено залежно від ваги товару, вона визначається за вагою нетто, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару. Якщо продавець прострочив виконання обов`язку щодо передання товару, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на день передання товару, встановлений у договорі, а якщо такий день не встановлений договором, - на день, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Положення цієї частини про визначення ціни товару застосовуються, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання.
Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно зі ст.ст. 546-548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Недійсність правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання не спричиняє недійсність основного зобов`язання.
За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
У відповідності до ч.1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: “баланс імовірностей” (balance of probabilities) або “перевага доказів” (preponderance of the evidence); “наявність чітких та переконливих доказів” (clear and convincing evidence); “поза розумним сумнівом” (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Салов проти України” від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Надточий проти України” від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку, що за наявними у справі підписаними видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та податковими накладними підтверджена обставина поставки позивачем відповідачу товару за укладеним договором поставки на суму 35941809,68 грн., разом з тим відповідачем було частково сплачено вартість поставленого товару на суму 30826231,38 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами та реєстром операцій. За таких обставин відповідач в порушення умов договору, цивільного законодавства у строки, обумовлені договором та специфікаціями, не виконав своїх зобов`язань в частині повної оплати товару, не здійснив оплату вартості такого товару на суму 5115578,30 грн. (35941809,68 грн. - 30826231,38 грн.), внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка також підтверджена у підписаному обома сторонами акті звірки взаємних розрахунків. Також, як було встановлено судом, після відкриття провадження у справі відповідачем додатково сплачено 2000000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями, у зв`язку з чим позивачем в частині основного боргу було зменшено розмір позовних вимог, що прийнято судом до розгляду. Сума наявного боргу відповідачем не спростована, докази його сплати в матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “НАДІЙНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ” 3115578,30 грн. основного боргу є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.
Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи встановлені судом обставини порушення відповідачем строків сплати вартості поставленого товару та відсутності доказів сплати суми основного боргу, встановленого судом, господарський суд дійшов висновку, що позивачем правомірно застосовано до відповідача міру відповідальності за неналежне виконання своїх зобов`язань, визначену сторонами у п.8.4 договору (сплата пені). При цьому, перевіривши розрахунки пені за визначені позивачем періоди та встановивши їх обґрунтованість та відповідність вимогам чинного законодавства та умовам договору, господарський суд дійшов висновку про доведеність та підставність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” про стягнення з відповідача 529917,58 грн. пені.
Враховуючи факт прострочення сплати відповідачем вартості поставленого товару, беручи до уваги в тому числі право позивача на відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, перевіривши розрахунки позивача 3% річних та інфляційних втрат за визначені ним періоди та встановивши їх обґрунтованість, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” про стягнення з відповідача 52753,50 грн. 3% річних та 249851,15 грн. інфляційних втрат.
Іншого відповідачем не доведено.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують як наявність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, так і заперечення щодо такого зменшення.
Господарський суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені або її зменшення, з урахуванням встановлених судом обставин порушення відповідачем умов договору та наявності у договорі відповідної відповідальності за таке порушення у вигляді сплати нарахованої суми пені. При цьому відповідачем не доведено наявності обставин із наданням підтверджуючих доказів, за яких суд може зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій та інших нарахувань. Оцінивши також обставини справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позивачем доведено співмірність розміру нарахованих та заявлених до стягнення штрафних санкцій.
Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” підлягають задоволенню в повному обсязі.
Іншого відповідачем не доведено.
Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в електронній формі у розмірі 47377,21 грн. (3948100,53 грн.*1,5%*0,8) покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” - задовольнити повністю.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “НАДІЙНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ” (65104, Одеська обл., м. Одеса, пр. Ярослава Мудрого князя, буд. 29, кімната 1, код ЄДРПОУ 45490547) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НОСІВКА АГРОЛІДЕР” (17100, Чернігівська обл., Ніжинський р-н, м. Носівка, вул. Іржавецький шлях, буд. 1, код ЄДРПОУ 44261768) 3115578 /три мільйони сто п`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім/ грн. 30 коп. основного боргу, 529917 /п`ятсот двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімнадцять/ грн. 58 коп. пені, 52753 /п`ятдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят три/ грн. 50 коп. 3% річних, 249851 /двісті сорок дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят одну/ грн. 15 коп. інфляційних втрат та 47377 /сорок сім тисяч триста сімдесят сім/ грн. 21 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 07 липня 2026 р. з урахуванням також введення в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об?єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді.

Суддя Ю.С. Бездоля