РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
23 липня 2026 р.  Справа № 120/14803/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши в письмовому порядку в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до Військової частини НОМЕР_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю військової частини НОМЕР_2 щодо невиконання обов`язку зарахування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув під час проходження навчання у зв`язку із мобілізацією під час воєнного стану, до списків військової частини, а також щодо невжиття заходів з розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до наказу Міністерства аборони України від 27.10.2021 № 332 «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України».
Ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання належних доказів сплати судового збору.
Враховуючи усунення позивачами недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 13.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи та витребувано докази.
Військовою частиною НОМЕР_2 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник заперечує проти задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи доводи відзиву відповідач зазначає, що підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є для військовослужбовців іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця. ОСОБА_7 призваний на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , де у графі "Відмітки про військовий облік" вказано: знято з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 02.03.2022, а графи "Взято на військовий облік" не заповнені.
Тому, відповідач вважає, що іменні списки чи будь - які інші супровідні документи щодо направлення військовослужбовця ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 не надходили, а тому наказ про зарахування до військової частини НОМЕР_2 не готувався.
Додатково відповідачем зазначено, що підрозділи військової частини НОМЕР_2 на території школи №200 в м. Києві, де стався нещасний випадок, не розміщувалися. Як наслідок, службове розслідування обставин загибелі ОСОБА_7 не призначалося та не проводилося, так як він не був та не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 .
Враховуючи вищезазначене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви.
Ухвалою суду від 17.01.2025 року задоволено клопотання представника третьої особи та продовжено строк для подання витребуваних доказів.
Ухвалою суду від 21.01.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_2 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Представником позивачів подано відповідь на відзив, відповідно до якої представник зазначає про безпідставність доводів відповідача, які викладені у відзиві, та просить задовольнити позовні вимоги.
Представником третьої особи 30.01.2025 року надано витребувані судом докази.
Представником позивача 24.06.2025 року подано заяву про зміну предмету адміністративного позову шляхом доповнення позовних вимог, згідно з якою просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиконання обов`язків зарахування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до списків військової частини, як спосіб відновлення порушеного права - зобов`язати вчинити певні дії - зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ), якій підпорядкована військова частина НОМЕР_2 зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до списків військової частини НОМЕР_2 та зобов`язати видати відповідний наказ у відповідності до наказу Міністерство оборони України 26.05.2014 № 333 «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 червня 2014 р. за № 611/25388.
2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невжиття заходів з розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до наказу МОУ від 27.10.2021 № 332 «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», як спосіб відновлення порушеного права - зобов`язати вчинити певні дії - зобов`язати військову частину НОМЕР_2 провести розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332 «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України».
Крім того, позивачем ОСОБА_2 та представником позивачів подано клопотання про залучення співвідповідача, відповідно до якого просить залучити до розгляду справи №120/14803/24 як співвідповідача військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Ухвалою суду від 01.08.2025 клопотання позивача ОСОБА_2 та представника позивачів про залучення до участі в справі співвідповідача задоволено. Залучено до участі в справі як співвідповідача військову частину НОМЕР_1 та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представником позивачів подано заяву про заміну відповідача Військової частини НОМЕР_2 його правонаступником, а саме на Військову частину НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 17.11.2025 року витребувано у Військової частини НОМЕР_1 додаткові докази, а саме інформацію про переформування Військової частини НОМЕР_2 та її правонаступника, з наданням відповідних підтверджуючих документів.
12.01.2026 року представником позивачів подано додаткові докази.
На виконання вимог ухвали суду від 17.11.2025 представником Військової частини НОМЕР_1 надано інформацію про переформування Військової частини НОМЕР_2 та про її правонаступника.
Ухвалою суду від 23.07.2026 заяву представника позивачів задоволено. Замінено відповідача в цій справі в особі Військової частини НОМЕР_2 її правонаступником, якою є Військова частина НОМЕР_1 .
Суд, з`ясувавши доводи учасників справи, викладені в поданих заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам, встановив таке.
Відповідно до відомостей тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військове звання - солдат, визнаний придатним до військової служби та призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 зарахований у запас. 
01.03.2022 ОСОБА_4 призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 . У графі 13 "Відмітки про військовий облік" вказано: знято з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 02.03.2022 ( а.с. 28 зворот ).
Також з матеріалів справи встановлено, що солдата ОСОБА_4 у зв`язку з призовом за мобілізацією направлено в розпорядження командира, відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних та резервістів, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_3 до команди № НОМЕР_2 , пункт призначення (пункт зустрічі) АДРЕСА_2 , час прибуття 02.03.2022. 
У листі ІНФОРМАЦІЯ_1 №7070, наданому на запит представника позивачів, зазначено, що відповідно до відомостей, наявних у ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин ОСОБА_4 був призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_6 01.03.022 та 02.03.2022 направлений до військової частини НОМЕР_2 ( а.с. 30 ).
В свою чергу, у відповіді військової частини НОМЕР_2 від 20.10.2024 року №1671/3703, наданій на запит представника позивачів, зазначається, що ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до військової частини НОМЕР_2 в період з 02.03.2022 по 20.10.2024 із ІНФОРМАЦІЯ_7 не прибував та до списків особового складу не зараховувався. Службове розслідування обставин загибелі ОСОБА_7 не призначалося та не проводилося ( а.с. 31 ). 
Відповідно до Свідоцтва про смерть від 04.04.2022 серії НОМЕР_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №010-2025 зазначено, що смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Києві, в іншому місці - АДРЕСА_2 , смерть настала внаслідок нещасного випадку у зв"язку з виробництвом, причина смерті: ушкодження внаслідок пострілу ( а.с. 29).
Позивачі не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не зарахування ОСОБА_7 до списків особового складу військової частини та невжиття заходів щодо розслідування нещасного випадку, який призвів до смерті ОСОБА_4 , вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує їх права на соціальний захист, звернулися до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною третьою та четвертою статті 2 Закону №2232-ХІІ визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з статтею 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Цим Законом гарантуються військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, в тому числі передбачає охорону здоров`я, медичну допомогу військовослужбовців, а також відповідну допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності внаслідок поранення при виконанні обов`язків військової служби.
Згідно з частиною дев`ятою (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до положень частин другої, третьої статті 2 Закону №2232-XII проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону Закон №2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, був визнаний придатним до військової служби, зарахований у запас та 01.03.2022 призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Також судом з матеріалів справи встановлено, що солдата ОСОБА_4 у зв`язку з призовом за мобілізацією направлено в розпорядження командира, відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних та резервістів, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_3 до команди № НОМЕР_2 , пункт призначення (пункт зустрічі) АДРЕСА_2 , час прибуття 02.03.2022. 
Суд звертає увагу, що у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , яке було видано 01.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , вказано: у пункті 12 " Особливі відмітки " міститься запис "призваний за мобілізацією 01.03.2022" з проставленням підпису військового комісара та печатки, а у пункті 13 "Відмітки про військовий облік" - "знято з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 02.03.2022", з проставленням підпису відповідальної особи.
Вищезазначене підтверджує, що ОСОБА_4 втратив статус військовозобов`язаного 02.03.2022 та цього ж дня набув статусу військовослужбовця.
Таким чином, ОСОБА_4 уважається таким, що почав проходження військової служби 02.03.2022, а тому держава гарантувала йому соціальний і правовий захист як військовослужбовця відповідно до законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
На підставі вказаного суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 мав статус військовослужбовця (проходив військову службу) 21.03.2022, коли стався нещасний випадок, що призвів до його смерті. 
Відповідно до Свідоцтва про смерть від 04.04.2022 серії НОМЕР_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце смерті - місто Київ.
При цьому, суд зауважує, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №010-2025 встановлено, що смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Києві, в іншому місці - АДРЕСА_2 , смерть настала внаслідок нещасного випадку у зв"язку з виробництвом, причина смерті: ушкодження внаслідок пострілу ( а.с. 29).
Виходячи з доводів відповідача в обгрунтування відзиву на позов, для правильного вирішення спору, суд досліджує процедуру переміщення військовослужбовця з районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до відповідної військової частини.
На час виникнення спірних правовідносин організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах; завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення; обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу; порядок персонального обліку безповоротних втрат особового складу в особливий період; порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів визначала Інструкція з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 червня 2014 р. за №611/25388 ( в подальшому наказ №333 від 26.05.2014 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України № 280 від 15.09.2022).
Згідно з пунктом 6.1 глави 6 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333 (далі - Інструкція №333), яка була чинною станом на березень 2022 року, військовослужбовці, які переміщуються по службі з одних військових частин до інших під час прямування до них, враховуються як поповнення відповідно до пунктів 6.2-6.10 цієї глави.
Відправлення поповнення здійснюється у складі команд. Особи, персонально переміщені по службі з одних військових частин до інших, відправляються до місця служби одиночним порядком.
Відповідно до пункту 6.2 глави 6 Інструкції №333 під час відправки поповнення з одних військових частин до інших у складі команди на всіх відправлених обов`язково мають бути такі документи:
- іменний список на відправлених - у начальника (старшого) команди;
- військово-перевізні документи на кожного військовослужбовця;
- документи, що посвідчують особу військовослужбовця, - на руках у кожного військовослужбовця;
- обліково-послужна картка сержантів і солдатів (крім офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу), службова картка і медична книжка - у начальника (старшого) команди в опечатаному пакеті;
- продовольчий і речовий атестати, грошовий атестат або розрахункова книжка на кожного військовослужбовця - у начальника (старшого) команди або на руках у кожного військовослужбовця.
За приписами пункту 6.3 глави 6 Інструкції №333 під час відправки одиночним порядком у кожного військовослужбовця повинні бути: припис, документи, що посвідчують особу військовослужбовця, військово-перевізні документи, продовольчий і речовий атестати, грошовий атестат (розрахункова книжка), а в опечатаному пакеті - обліково-послужна і службова картки, медична книжка. У приписах офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу вказується, коли, кому та за яким вихідним номером вислано їх особову справу.
Згідно з пунктом 6.5 глави 6 Інструкції №333 іменний список на поповнення (додаток 30), відправлене з однієї військової частини до іншої у складі військової команди, складається у трьох примірниках. Перший та другий примірники Іменного списку на поповнення вручаються начальнику (старшому) команди, а третій примірник підшивається до справи військової частини.
Іменний список на поповнення підписується начальником штабу військової частини і засвідчується гербовою печаткою за умовною назвою. При передачі особового складу до пункту прийому поповнення перший примірник Іменного списку на поповнення передається особі, яка приймає поповнення, а другий примірник підписується тим, хто здає, і тим, хто приймає особовий склад, засвідчується гербовою печаткою військової частини, яка приймає поповнення, після чого разом з актом (пункт 6.8 цієї глави) повертається до військової частини, з якої прибув особовий склад.
Щодо обставин прибуття військовослужбовця ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 , суд зазначає, що військовою частиною НОМЕР_2 вказане заперечується, що вбачається з листа військової частини НОМЕР_2 від 20.10.2024 №1671/3703, в якому зазначено, що ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до військової частини НОМЕР_2 в період з 02.03.2022 по 20.10.2024 із ІНФОРМАЦІЯ_7 не прибував та до списків особового складу не зараховувався.
В свою чергу, з матеріалів справи судом встановлено, що солдата ОСОБА_4 у зв`язку з призовом за мобілізацією направлено в розпорядження командира, відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних та резервістів, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_3 до команди № НОМЕР_2 , пункт призначення (пункт зустрічі) АДРЕСА_2 , час прибуття 02.03.2022. 
Вказане також підтверджується інформацією, зазначеною у листі ІНФОРМАЦІЯ_1 №7070, наданому на запит представника позивачів, яким повідомлено, що відповідно до відомостей, наявних у ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин ОСОБА_4 був призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_6 01.03.022 та 02.03.2022 направлений до військової частини НОМЕР_2 ( а.с. 30 ).
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.04.2022 року ( номер кримінального провадження №62022100130000093 від 21.03.2022) 21.03.2022 о 16:37 зареєстровано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 4414 КК України за фактом порушення правил поводження зі зброєю з боку члена Територіальної оборони м. Києва ОСОБА_7 , який 21.03.2022, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок необережного поводження з гранатометом загинув на місці та наніс поранення двом членам Територіальної оборони ( а.с. 52 ).
При цьому, обставини, що 130 - й окремий батальйон територіальної оборони є закритим найменуванням військової частини НОМЕР_2 , встановлені рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2023, що набрало законної сили в адміністративній справі №640/20000/22, в якій приймала участь військова частина НОМЕР_2 .
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Водночас, у повідомленні старшого слідчого третього слідчого відділу Державного бюро розслідувань про початок досудового розслідування від 21.03.2022 зазначено, що 21.03.2022 військовослужбовець військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,. перебуваючи у приміщенні класу №35 загальноосвітньої школи №200, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , порушив правила поводження зі зброєю, а саме з гранатометом АТ-4. внаслідок чого загинув на місці та наніс поранення двом військовослужбовцям військової частини НОМЕР_6 .
Суд критично оцінює інформацію зазначену у повідомленні Державного бюро розслідувань про початок досудового розслідування від 21.03.2022, стосовно відношення військовослужбовця ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_6 , з огляду на наступне. 
Суд звертає увагу, що Військовою частиною НОМЕР_6 на запит Територіального управління ДБР у м. Києві надано відповідь від 06.08.2022 №1738, у якій зазначено, що військова частина НОМЕР_6 створена на виконання Директива Головнокомандувача Збройних Сил України від 19.03.2022 №Д-42/ДСК. Командир частини, призначений наказом Командуючого Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.03.2022 №187, прибув та приступив до виконання обов`язків командира військової частини до її формування (наказ Командира частини (по стройовій частині) від 21.03.2022 №1). Накази (витяги з наказів) про включення до списків особового складу частини, призначення на посаду та всі види забезпечення громадян ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , не можуть бути надані у зв`язку з тим, що вказані громадяни станом на 21.03.2022 не зараховувалися до списків особового складу частини та не призначались на посади відповідними наказами. Також зазначено, що військова частина НОМЕР_6 не розташовувалася за адресою АДРЕСА_2 , тобто за вказаною адресою не було розташовано пункт постійної дислокації частини.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 не був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_6 , оскільки така була тільки сформована в день нещасного випадку з ОСОБА_4 , в результаті якого він загинув. 
Вказане не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву.
В свою чергу суд зазначає, що військовою частиною НОМЕР_2 заперечується розміщення підрозділів військової частини НОМЕР_2 на території школи № 200 в м. Києві, де стався нещасний випадок, однак суд критично розцінює такі твердження з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що в ході здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №62022100130000093 від 21.03.2022, були допитані як свідки, ряд осіб, які знаходились 21.03.2022 року у приміщенні школи №200 ( АДРЕСА_2 ), де стався нещасний випадок, в результаті якого загинув ОСОБА_7 та отримали поранення два інших військовослужбовці.
Згідно з протоколом допиту як свідка ОСОБА_10 від 21.03.2022, встановлено, що, він є військовослужбовцем, командиром відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_7 ТРО), та 21.03.2022 року перебував на заняттях з вогневої підготовки у школі №200 ( АДРЕСА_2 ) приблизно з 14:00. Приблизно о 14:15 ОСОБА_10 знаходився у кабінеті на другому поверсі на навчальній точці по протитанковому гранатомету АТ - 4, де разом з іншими особами вивчав гранатомет АТ-4, для чого декілька хвилин тримав його у руках, а потім передав іншій особі. Надалі раптово пролунав вибух, після чого він втратив орієнтування та отримав легку форму контузії ( а.с. 56 - 57 ).
З протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 24.03.2022 встановлено, що він призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_6 28.02.2022 року, станом на 24.03.2022 він не приписаний до жодної з військових частин, але йому відомо, що буде проходити службу у військовій частині НОМЕР_6 , яка наразі формується. Місце дислокації його військової частини у школі № НОМЕР_8 ( АДРЕСА_2 ). 21.03.2022 приблизно о 14:00 він перебував на занятті з вогневої підготовки в кабінеті №35, де вивчали матеріальну частину зброї ( АК, кулемети, гранатомети ) та способи приведення її в бойову готовність. Зненацька пролунав вибух, перед яким особа бачила, що інструктор показував порядок приведення в бойове положення гранатомета АТ4, а сам гранатомет тримав ОСОБА_10 . Свідок вказав, що йому відомо, що внаслідок вибуху травми отримали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також загинув ОСОБА_4 ( а.с. 60 - 62 ).
Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_14 ( а.с. 63 - 64 ).
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що обставини, щодо перебування у приміщенні школи №200 ( АДРЕСА_2 ) підрозділів військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_7 - й окремий батальйон територіальної оборони ), зокрема 21.03.2022 року, встановлені рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2023, що набрало законної сили в адміністративній справі №640/20000/22, в якій приймала участь військова частина НОМЕР_2 .
Отже, у подібних правовідносинах щодо тієї ж події, що мала місце 21.03.2022, судом вже встановлено юридично значимі обставини, що мають значення при розгляді цієї справи. 
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Таким чином, в сукупності досліджених доказів та встановлених фактичних обставин, приймаючи до уваги відомості ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення 02.03.2022 року ОСОБА_4 , який був призваний за мобілізацією, до військової частини НОМЕР_2 та враховуючи фактичне перебування ОСОБА_4 , зокрема 21.03.2022 року, у приміщенні школи №200 ( АДРЕСА_2 ), в складі осіб військовослужбовців підрозділів військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_7 - й окремий батальйон територіальної оборони ), які 21.03.2022 перебували на занятті з вогневої підготовки, суд дійшов до висновку, що військовослужбовця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено для проходження військової служби саме до військової частини НОМЕР_2 , підрозділи якої дислокувалися у школі №200 ( АДРЕСА_2 ), і останній, перебуваючи на військовій службі за мобілізацією, перебував з 02.03.2022 за місцезнаходженням підрозділів військової частини НОМЕР_2 , зокрема в переміщенні школи №200 за адресою: АДРЕСА_2 , де проходив військову службу у складі НОМЕР_7 - го батальйону територіальної оборони, що є закритим найменуванням військової частини НОМЕР_2 . 
У свою чергу, пунктом 2.8 глави 2 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333 (чинна станом на 21.03.2022), передбачено, що зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини.
Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є:
для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця;
для працівників - особисті заяви про прийом на роботу з відповідним рішенням щодо прийняття їх на роботу.
В матеріалах справи міститься поіменний список військовозобов`язаних та резервистів, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_3 до команди № НОМЕР_2 у зв`язку з призовом за мобілізацією, в який включений ОСОБА_7 , 1978 року народження, солдат. пункт призначення: Київ, час прибуття: 02.03.2022 ( а.с. 145 ). 
Отже, відповідач був зобов"язаний 02.03.2022 - у день прибуття ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 - видати письмовий наказ по стройовій частини про зарахування до списків військової частини прибулого особового складу, зокрема ОСОБА_7 .
Проте, відповідачем було допущено фактичне перебування ОСОБА_4 на військовій службі в складі НОМЕР_7 го батальйону територіальної оборони, що є закритим найменуванням військової частини НОМЕР_2 , без зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 . 
Суд зазначає, що законодавством не передбачено обов`язку військовослужбовця здійснювати контроль за веденням обліку та виданням відповідним командуванням військової частини усіх необхідних документів щодо зарахування до списків військової частини. Так само, військовослужбовець не може нести негативні наслідки за порушення командуванням військової частини порядку ведення військового обліку.
Разом з тим, військовою частиною НОМЕР_2 не здійснено ( незалежно від причин ) всіх необхідних дій для зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини, а після того, як 21.03.2022 стався нещасний випадок в результаті якого ОСОБА_4 загинув, військова частина самоусунулася від вирішення проблемних питань та виправдовує свою бездіяльність тим, що ОСОБА_4 не був зарахований до списків особового складу цієї військової частини.
Суд звертає увагу, що приписами статті 24 Кодексу законів про працю України, передбачено, що трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.
Відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Щодо можливості застосування судами положень Кодексу законів про працю до правовідносин у сфері захисту трудових прав військовослужбовця у випадках, якщо спеціальним законодавством не врегульовано спірні правовідносини, висловився Верховний Суд у постанові від 22.06.2023 у справі №380/152/20. 
Суд зазначає, що спеціальним законодавством не врегульовано випадки, коли військовослужбовець фактично приступив до несення обов`язків військової служби у відповідній військовій частині, але командиром військової частини не було видано відповідний наказ про його зарахування до списків особового складу військової частини. 
Таким чином, суд констатує, що матеріалами справи підтверджено направлення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 з необхідними документами до військової частини НОМЕР_2 , прибуття останнього до місця підрозділів військової частини НОМЕР_2 (школа №200 АДРЕСА_2 ), де він розпочав проходження військової служби з 02.03.2022.
Однак, командуванням військової частини НОМЕР_2 протиправно не видано відповідний наказ про зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , але допущено його до проходження військової служби, зокрема для проходження навчання, під час якого внаслідок нещасного випадку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 загинув. 
Факт невиконання вчасно командуванням військової частини НОМЕР_2 обов`язку щодо прийняття відповідного наказу про зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 не може нівелювати необхідність виконання такого обов`язку в подальшому, тим більше після настання нещасного випадку, який призвів до загибелі ОСОБА_4 .
Така бездіяльність відповідача порушила права та інтереси ОСОБА_4 , який набув статус військовослужбовця ще 01 березня 2022 року та проходив з 02.03.2022 військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 , та на теперішній час порушує права та інтереси позивачів, як членів сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , на належний соціальний захист.
Щодо позовної вимоги про проведення розслідування нещасного випадку, суд зазначає таке.
Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України (далі - Інструкція №332).
Пунктом 1 розділу II Інструкції №332 встановлено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Пунктами 2-3 розділу II Інструкції №332 визначено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен (на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому. У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків. Нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.
Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції №332 командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний:
- негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1);
- у разі зникнення або смерті військовослужбовця внаслідок нещасного випадку протягом доби повідомити його батьків або близьких родичів;
- залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія транспортного засобу будь-якого виду та форми власності, гостре професійне захворювання або отруєння тощо), - протягом доби надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), а в передбачених законодавством випадках, - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України та (або) Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері;
- якщо потерпілий військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини,- повідомити протягом доби через засоби зв`язку його командира та надіслати повідомлення за формою НВ-1;
- протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця;
- забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.
Пунктом 8 розділу II Інструкції №332 встановлено, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:
- обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;
- з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;
- визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції;
- скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
Якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини (пункт 9 розділу II Інструкції №332).
Пунктом 18 розділу II Інструкції №332 передбачено, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому. На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до В той же час, особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил визначено розділом V Інструкції № 332.
Представник відповідача у відзиві вказує, що службове розслідування обставин загибелі ОСОБА_7 не призначалося та не проводилося, так як він не був та не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 .
Водночас, в ході розгляду справи судом встановлено протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не включення ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ( не прийняття відповідного наказу ), а вимога стосовно розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем є похідною та прямо залежить від обов`язку відповідача зарахувати ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вимога позивачів про проведення відповідачем розслідування нещасного випадку, що стався 21.03.2022 року у приміщенні школи №200 ( АДРЕСА_2 ) з військовослужбовцем ОСОБА_4 , є обгрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачами, суд доходить висновку, що з вищенаведених мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню, водночас обравши при цьому правильний і ефективний спосіб захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.
При цьому, приймаючи рішення в справі суд враховує, що військова частина НОМЕР_2 була переформована, а правонаступником військової частини НОМЕР_2 стала військова частина НОМЕР_1 .
Відповідне процесуальне питання вирішено судом ухвалою від 23.07.2026 року.
Щодо клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України cуд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі - шляхом зобов`язання його подати у встановлений судом строк звіт про його виконання є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.
В даному ж випадку, суд не вбачає підстав для окремого встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, наголошуючи при цьому, що, відповідно до частин 2-3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивачів підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 судові витрати зі сплати судового збору понесені кожним з позивачів. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не зарахування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 з 02.03.2022, прийнявши відповідний наказ.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невжиття заходів з розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стався 21.03.2022 під час проходження ним військової служби у приміщенні школи №200 за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332 «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 призначити та провести розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стався 21.03.2022 під час проходження ним військової служби у приміщенні школи №200 за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332 «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України».
Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 .
Стягнути на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 .
Стягнути на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач 1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 );
Позивач 2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 );
Позивач 3: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 );
Позивач 4: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_11 );
Позивач 5: Войтенко Тетяни Іванівни, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП ОСОБА_5 НОМЕР_12 , РНОКПП ОСОБА_6 НОМЕР_13 );
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_14 );
Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_15 ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна