РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
16 липня 2026 р.  Справа № 120/14602/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005)
про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, оформленого листом від 11.09.2025 №11472-10334/11-02/8-0200/25, щодо відмови провести позивачеві перерахунок пенсії відповідно до поданої заяви від 26.08.2025; зобов`язання відповідача з 26.08.2025 здійснити позивачеві перерахунок та виплату пенсії як інваліду війни III групи, учаснику бойових дій, з урахуванням надбавок, передбачених Законом №3551-XII; ??доплати за особливі заслуги перед Україною згідно з Законом №1767-IІ; ??щорічної індексації згідно зі ст. 42 Закону №1058-IV та постановою КМУ №168; щомісячної цільової допомоги, передбаченої постановами КМУ №1381 і №265.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на пенсійному обліку у відповідача, де й отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Водночас позивач вважає, що відповідач здійснює йому виплату пенсії без врахування належних надбавок, доплат, цільової допомоги та індексації. Наведене зумовило звернення позивача до суду з цим позовом. 
Ухвалою суду від 21.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
03.11.2025 за вх.№69304/25 позивачем надано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 10.11.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
18.11.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог.
25.06.2026 відповідачем надано до суду додаткові пояснення та докази.
Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.
Позивач є особою з інвалідністю III групи та перебуває на обліку у відповідача як одержувач пенсії по інвалідності згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Розмір пенсії позивача обчислюється в розмірі 60% середньомісячного заробітку.
Згідно з розрахунком, пенсія позивача (станом на 01.03.2025) обчислювалась з таких складових:
основний розмір пенсії від середнього заробітку (ЗВС) - 7283, 47 грн;
цільова допомога інвалідам війни III групи - 50, 00 грн;
підвищення інвалідам війни ІІІ групи (1 кат) (30% від 2 361, 00 грн) - 708, 30 грн;
збільшення ст. 21 ЗВС Постанова КМУ №1381 п. 1 - 1820, 87 грн;
пенсія за особливі заслуги перед Україною (Ветеран війни, нагороджений за бойові дії однією медаллю "За відвагу" (ЗУ №1767 станом до 01.07.2023) (33% від 2361, 00 грн) - 779, 13 грн;
загальний розмір пенсії з надбавками - 10641, 77 грн.
26.08.2025 позивач, вважаючи що обчислення його пенсії здійснюється з порушенням законодавства, звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. 
Листом 12.09.2025 відповідач повідомив позивачеві, що пенсія йому призначена, перераховується та виплачується відповідно до норм чинного законодавства.
Проте позивач вказує, що відповідач безпідставно обмежує його пенсійну виплату, а тому звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.
Ч. 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ ( далі - Закон № 2262-ХІІ).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ст.18 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
Групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико- соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Залежно від ступеня втрати працездатності особи з інвалідністю поділяються на три групи (ст. 19 Закону № 2262-ХІІ).
Відповідно до ст. 21 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
Судом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Кабінет Міністрів України у постанові № 1381 від 28.12.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» установив, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статей 13 і 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшуються на 25 відсотків.
Збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та інших доплат до пенсії.
Виходячи з вищевикладеного вбачається, що основний розмір пенсії з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшується на 25 відсотків.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст. 63 Закону №2262-ХІІ згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію вказаного Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами зазначеного Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію вказаного Закону.
Усі призначені за вказаним Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до ст. 2 Закону України від 03.07.1991 №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон - №1282-XII) пенсії є одним із об`єктів індексації грошових доходів населення.
У вказаній статті також зазначено, що індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
25.02.2025 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», у зв`язку з чим позивачу з 01.03.2025 здійснено перерахунок пенсії.
Суд зазначає, що пенсія позивача обчислюється із базового показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, що становить 3 764, 40 грн, який кожного року індексується на відповідний коефіцієнт, встановлений чинними постановами Кабінету Міністрів України. 
З урахуванням послідовних щорічних індексацій (зокрема, із застосуванням коефіцієнта 1,115 з 01.03.2023 та попередніх коефіцієнтів) вказаний показник, що враховується для обчислення пенсії позивача, склав 8 913,83 грн. 
Оскільки індивідуальний коефіцієнт заробітку позивача становить 1, 36183, його середньомісячний заробіток для визначення розміру пенсії складає 12 139, 12 грн (8 913,83 грн*1,36183). 
Як вже зазначалось вище, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №1381 від 28.12.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», розмір пенсії збільшується на 25 відсотків, що у грошовому еквіваленті від вказаного середньомісячного заробітку становить 1 820, 87 грн (12 139, 12 грн*25%). 
Дана сума в розмірі 1820,87 грн фактично нараховується та у повному обсязі виплачується позивачу у складі його пенсійної виплати. 
Щодо виплати надбавок, передбачених Законом України від 22.10.193 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-XII), то суд зазначає, що ст. 13 вказаного законом встановлено, що особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" визначено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2025 – 2 361 грн.
Таким чином, при перерахунку пенсії позивача пенсійний орган правомірно визначив розмір підвищення його пенсії як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме 708, 30 грн.
Щодо доплати за особливі заслуги перед Україною, то згідно з преамбулою Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" від 01.06.2000 №1767-III визначено, що цей Закон передбачає встановлення для окремих категорій громадян за здійснення визначного геройського вчинку або визначного трудового досягнення у певний період додаткових соціальних благ у вигляді додаткових або підвищених грошових виплат, пільг або компенсацій для задоволення окремих потреб.
Додаткові соціальні блага встановлюються на постійній основі або на певний період у межах коштів, передбачених Державним бюджетом України. Додаткові соціальні блага у вигляді пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються на постійній основі.
Відповідно до ст. 4 Закону №1767-III пенсії за особливі заслуги встановлюються громадянам, зазначеним у статті 1 цього Закону, які мають право на пенсію за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника та за вислугу років відповідно до закону.
Пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах: 4200 гривень - особам, зазначеним у пункті 7 статті 1 цього Закону; від 35 до 40 відсотків розміру прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, - особам, зазначеним у пунктах 1 і 6 статті 1 цього Закону; від 23 до 35 відсотків розміру прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, - особам, зазначеним у пунктах 2 - 5 статті 1 цього Закону (ч. 1 ст. 5 Закону №1767-III).
З матеріалів справи встановлено, що позивачем встановлено надбавку до пенсії в розмірі 33% як особі, нагородженій за бойові дії медаллю «За відвагу».
Відтак, зазначена надбавка обчислена в розмірі 779, 13 грн, тобто 33% від 2 361, 00 грн, що повністю відповідає вимогам законодавства.
Щодо виплати цільової допомоги, то суд вказує, що, з огляду на статус позивача, виплату такої допомоги регламентовано постановою Кабінету Міністрів України № 656 від 28.07.2010 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій».
Відповідно до п. 1 Постанови №656 у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, установлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною, доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, в розмірі, передбаченому статтею 45 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік”) не досягає в осіб з інвалідністю внаслідок війни I групи - 16847 гривень, II групи - 13822 гривні, III групи - 9478 гривень, в учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності - 5528 гривень, таким особам з інвалідністю внаслідок війни, учасникам бойових дій та постраждалим учасникам Революції Гідності виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.
Суд зазначає, що загальний розмір пенсійної виплати позивача з урахуванням усіх надбавок становить 10 641,77 грн. 
При цьому розмір його пенсії, обчислений без урахування пенсії за особливі заслуги перед Україною (яка відповідно до наведеної норми Постанови № 656 не береться до уваги при визначенні права на адресну допомогу та становить 779,13 грн), складає 9 862,64 грн (10 641,77 грн - 779,13 грн). 
Оскільки отриманий позивачем розмір пенсійної виплати (без урахування пенсії за особливі заслуги) у сумі 9 862,64 грн є більшим за встановлений Постановою № 656 граничний розмір для осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи (9 478,00 грн), правових підстав для нарахування та виплати позивачу щомісячної державної адресної допомоги до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, немає.
Аналізуючи аргументацію позивача, суд зазначає, що позивач жодним чином не обґрунтовує, у чому саме полягає протиправність дій відповідача, на яку він посилається як на підставу звернення до суду. Позивач обмежується лише загальним твердженням про те, що він «переконаний, що дії та рішення відповідача є протиправними, оскільки порушують конституційне право на належне пенсійне забезпечення. Фактичне обмеження пенсії при посиланні на відсутність такого обмеження призвело до заниження розміру виплат». Проте, жодних конкретних розрахунків, посилань на неправильність математичного обчислення хоча б однієї зі складових його пенсії чи доказів фактичного обмеження її виплати понад норми закону позивачем суду не надано.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пенсія позивача обчислюється, індексується та виплачується у повному обсязі та у відповідності до вимог чинного законодавства. 
Зокрема, відповідачем застосовано коефіцієнти щорічної індексації базового показника середнього заробітку, належним чином нараховано 25-відсоткове збільшення пенсії відповідно до Постанови КМУ № 1381, а також у правильних розмірах встановлено підвищення як особі з інвалідністю III групи внаслідок війни (згідно із Законом № 3551-XII) та надбавку за особливі заслуги перед Україною (згідно із Законом № 1767-III). 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що в межах заявлених вимог відповідачем не допущено порушень прав позивача, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та, відповідно, про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 139, 242, 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, код ЄДРПОУ 13322403)

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 16.07.2026 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна