Справа№ 953/9248/26 
н/п 3/953/1729/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"05" серпня 2026 р. Суддя Київського районного суду міста Харкова Колесник С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Харкова матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), -
ВСТАНОВИВ:
29.06.2026 о 01:27 год. в м. Харкові по вул. Шевченка, 238, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія ОСОБА_1 на місці зупинки, у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 № ARHE-0219, результат позитивний, становить 0, 39 проміле. 
Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9а Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Водій ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав. При цьому, просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 705681 від 29.06.2026 відносно нього та закрити провадження у справі № 953/9248/26 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з цим, зокрема, вказав відповідно Інструкції огляд на стан алкогольного сп?яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Натомість, огляд особи на стан алкогольного сп?яніння проводився поліцейським Бердовим Ю.Г., що не має на то відповідного звання, а тому і законних підстав, що чітко відображено на відео, ID 471769, з нагрудного реєстратора старшого лейтенанта ОСОБА_2 , доданого до адміністративного протоколу як доказ вчинення правопорушення. Так, у урахуванням допустимої основної - абсолютної похибки приладу «Drager 6820» при вимірюванні масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі складає плюс/мінус 0,04 ‰. З урахуванням абсолютної похибки приладу, результат огляду складає 0,39 ‰ - 0,04 ‰ = 0,35 ‰. Разом з цим, зазначив, що згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (наказ МВС/МОЗ від 09.11.2015 №1452/735) передбачено, що встановлення стану алкогольного сп?яніння проводиться з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів, показання яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2% алкоголю в крові. Але принцип дії приладу «Drager Alcotest 6820» у тому, що він фіксує вміст алкоголю не в крові (як зазначено в Інструкції № 1452/735), а в видихуваних парах етанолу в повітря. Тому, вважав, що докази вчинення особою адміністративного правопорушення, надані УПП у Харківській області, які оформлено з порушенням діючого Законодавства України та є неналежними і такими що не підлягають врахуванню.
Дослідивши матеріали справи та відеозапис, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 705681 від 29.06.2026, 29.06.2026 о 01:27 год. в м. Харкові по вул. Шевченка, 238, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія ОСОБА_1 на місці зупинки, у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 № ARHE-0219, результат позитивний, становить 0, 39 проміле (а.с. 1). 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція 2) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 705681 від 29.06.2026, а саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Вказані обставини підтверджені: відеозаписом з відеореєстратора 70маі, відеозапис з бк 471769 (а.с. 2); довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта Кирюша О. (а.с. 3); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2026 (а.с. 4); результатом газоаналізатора Drager Alcotest 6820 тест № 3597 (а.с. 5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6); рапортом інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Славгородського В. від 29.06.2026 (а.с. 7) та належними доказами ОСОБА_1 не спростовані. 
При цьому, суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вважає їх такими, що не спростовують належними та допустимими доказами встановлених у судовому засіданні обставин.
Так, посилання ОСОБА_1 на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено поліцейським ОСОБА_3 , який, на думку особи, не має відповідного спеціального звання, саме по собі не свідчить про незаконність проведеного огляду.
Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. 
Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з нагрудного відеореєстратора, огляд ОСОБА_1 проводився в межах виконання поліцейськими службових повноважень, при цьому процедура проведення огляду була зафіксована технічними засобами відеозапису. Сам по собі викладений правопорушником спосіб тлумачення відеозапису не є достатньою підставою для висновку про недопустимість результату огляду, якщо матеріалами справи підтверджено статус особи, яка безпосередньо проводила огляд, та дотримання передбаченого Інструкцією порядку його проведення.
При цьому суд бере до уваги, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
У даному випадку огляд ОСОБА_1 проведено за його згодою безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» № ARHE-0219, результат якого становив 0,39 ‰. Відомостей про те, що зазначений технічний засіб був несправним, не пройшов повірку, не відповідав установленим вимогам або використовувався з порушенням правил експлуатації, матеріали справи не містять.
Доводи ОСОБА_1 про необхідність автоматичного зменшення встановленого приладом результату 0,39 ‰ на величину допустимої похибки приладу, тобто до 0,35 ‰, суд також вважає необґрунтованими.
Наведені особою технічні характеристики приладу не свідчать про те, що кожен отриманий результат вимірювання повинен у процесі юридичної оцінки механічно зменшуватися на величину максимально можливої похибки. Похибка засобу вимірювальної техніки характеризує межі можливого відхилення результату вимірювання від дійсного значення та не означає, що фактичний вміст алкоголю в кожному конкретному випадку обов`язково є нижчим від зафіксованого показника саме на величину такої похибки. 
Крім того, навіть за запропонованим ОСОБА_1 арифметичним підходом результат становитиме 0,35 ‰ (0,39 ‰ - 0,04 ‰), що все одно перевищує встановлений нормативний поріг у 0,2 ‰.
Таким чином, наведений ним розрахунок не спростовує факту отримання результату 0,39 ‰ та, за запропонованої ним методики, не свідчить про відсутність перевищення граничного показника, встановленого Інструкцією.
Суд також зауважує, що результат огляду зафіксований відповідними матеріалами справи та відеозаписом із нагрудного відеореєстратора, що дає можливість перевірити обставини проведення огляду та послідовність дій поліцейських.
Таким чином, доводи ОСОБА_1 фактично зводяться до незгоди з результатом проведеного огляду та власного тлумачення технічних характеристик газоаналізатора, однак не містять об`єктивних даних, які б ставили під сумнів справність приладу, правильність проведення огляду або достовірність зафіксованого результату.
Тому, суд приходить до висновку, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння — 0,39 ‰ — отриманий у передбаченому законодавством порядку та підтверджується сукупністю доказів у справі, а тому доводи ОСОБА_1 про неналежність та недопустимість наданих працівниками поліції доказів є безпідставними та такими, що не спростовують встановлених судом обставин.
За таких обставин суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 повністю доведена та підтверджується матеріалами справи.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання в межах санкції, яка встановлена за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 13, 16, 40-1, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач: ГУК Харівськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 705681 від 29.06.2026 ОСОБА_1 ) з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи). 
Відповідно до частини 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. 
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.
Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.
Суддя С.А. Колесник