ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року Справа № 915/1578/25 

м. Миколаїв
Суддя Господарського суду Миколаївської області Коваль C.М., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу
за позовом: Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради “Київський обласний перинатальний центр”,08123, Київська обл., Бучанський р-н, село Любимівка, вул. Київська, будинок 78/1
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ГЛОБАЛМЕДГРУП”, 
54025, Миколаївська обл., м. Миколаїв, просп. Героїв України, буд.107,
про: визнання недійсним договору в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість, стягнення 69475 грн.,-

в с т а н о в и в:

Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради “Київський обласний перинатальний центр” звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 30.10.2025 (вх. № 15293/25) до Товариства з обмеженою відповідальністю “ГЛОБАЛМЕДГРУП”, з такими вимогами:
- визнати недійсним договір поставки № 132 від 31.08.2020, укладений між Комунальним некомерційним підприємством Київської обласної ради “Київський обласний перинатальний центр” та Товариством з обмеженою відповідальністю “ГЛОБАЛМЕДГРУП”, в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість (пункт 3.1 та додаток 1 до договору) на суму 69475 грн.;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ГЛОБАЛМЕДГРУП” на користь Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради “Київський обласний перинатальний центр” грошові кошти в сумі 69475 грн.
У позові також викладено вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати судовим збором позовної заяви.
Ухвалою суду від 05.11.2025 вказану позовну заяву залишено без руху та позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 12.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. 
Відповідач не скористався наданим йому ст.ст.161, 165 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.
Згідно ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.
28.07.2020 позивач оголосив про проведення публічної закупівлі з предметом: «Обладнання для анестезії та реанімації» (код за Єдиним закупівельним словником ДК 021:2015 – 33170000-2)
Переможцем вказаної процедури закупівлі був визначений відповідач, що підтверджується звітом про результати проведення процедури закупівлі від 31.08.2020.
За результатом зазначеної процедури закупівлі 31.08.2020 між позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, було укладено договір поставки №132 (далі - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язався протягом 2020 року поставити та передати у власність замовника на умовах даного договору товар (медичне обладнання), зазначене в п.1.2, а замовник – прийняти і оплатити такий товар (п.1.1 Договору).
Згідно п.1.2 Договору та специфікації до Договору предметом постачання є наступний товар - ДК 021:2015:33170000-2 ; VARIOTHERM REA С (з комплектуючими) Weyer GmbH, Німеччина – комплект, ціна за одиницю 424 000,00
без ПДВ, ставка ПДВ 7%, сума вартості з ПДВ 453 680,00 грн. - Апарат наркозно - дихальний 9100с NXT GE Medical Systems (China) Co., Ltd. Китай – комплект, ціна за одиницю 992 500,00 грн. без ПДВ, ставка ПДВ 7%, сума вартості з ПДВ 1 061 975,00 грн.

Відповідно до п.3.1 Договору, його ціна становить 1 515 655,00 грн. з ПДВ. 
Позивач вказує, а відповідач не спростовує, що відповідач здійснив поставку позивачу вказаного вище обладнання. 
На виконання умов Договору позивач сплатив відповідачу :
- 05.10.2020 – 1 061 975,00 грн., в т.ч. ПДВ 69 475,00 грн.
- 30.10.2020 – 453 680,00 грн., в т.ч. ПДВ 29 680,00 грн.

Вказані обставини підтверджуються казначейською випискою щодо руху коштів по рахунку позивача.
Вказані первинні документи щодо постачання за Договором товару (медичного обладнання) свідчать про включення до його вартості ПДВ у загальній сумі 69 475 грн., що еквівалентно 7% ціни такого товару.
Посилаючись на те, що положення оспорюваного договору поставки № 132 від 31.08.2020 в частині включення ПДВ до ціни за медичне обладнання (апарати штучної вентиляції легень) суперечить положенням пункту 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, а також інтересам держави і суспільства у сфері оподаткування, позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним п.3.1 Договору та додатку №1 “Специфікація” до Договору в частині включення до договірної ціни за - Апарат наркозно - дихальний 9100с NXT GE Medical Systems (China) Co., Ltd. Китай ПДВ 7% на суму 69 475,00 грн. та стягнення з відповідача на користь позивача 69 475,00 грн. безпідставно отриманих коштів.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.
Положеннями статей 6, 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст.217 Цивільного кодексу України).
Частиною 7 ст.179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (ч.5 ст.180 Господарського кодексу України).
Відповідно до ст.11 Закону України “Про ціни і ціноутворення” вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Податок на додану вартість, визначений в п.п.14.1.178 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, є непрямим податком, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (п.“а” п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України).
За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем товарів/послуг. 
Деякі особливості справляння податку на додану вартість передбачені нормами підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України. 
Законом України №540-IX від 30.03.2020 “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)” пункт 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України був викладений у такій редакції: “ 71. Тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. 
У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. 
Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.
Перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільнялися від оподаткування податком на додану вартість та які звільнялися від сплати ввізного мита, було затверджено постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020 зі змінами та доповненнями. 
Протягом усього періоду дії вказаного переліку до нього була включена позиція: “Апарат штучної вентиляції легень” (Код згідно з УКТЗЕД 9019 20 00 00).
Предмет закупівлі відповідав Технічному регламенту щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №753 від 02.10.2013, про що свідчать сертифікати відповідності медичного обладнання . 
Судом встановлено, що оспорюваний Договір між сторонами укладено після прийняття Закону України №540-IX від 30.03.2020 та постанови Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020 з визначеною у ньому ставкою ПДВ у розмірі 7%.
Суд враховує, що виходячи з приписів ст.217 Цивільного кодексу України законодавець не встановлює недійсності правочину через недійсність окремої його частини, але лише за умови, якщо є підстави вважати, що правочин міг би бути вчинений без включення до нього цієї недійсної частини.
Верховний Суд постанові від 03.12.2021 у справі №910/12764/20 вказав, що хоча податок на додану вартість й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.
Оскільки пунктом 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, в редакції Закону України №540-IX від 30.03.2020 “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)”, та постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020 зі змінами та доповненнями, визначено нульову ставку податку на додану вартість для операцій з поставки медичного обладнання - апаратів штучної вентиляції легень, то включення до ціни договору ПДВ у розмірі 7%, - є підставою для визнання недійсними умов оспорюваного Договору в цій частині.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору поставки №132 від 31.08.2020, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством Київської обласної ради “Київський обласний перинатальний центр” та Товариством з обмеженою відповідальністю “ГЛОБАЛМЕДГРУП”, в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість (пункт 3.1 та додаток 1 до договору) на суму 69 475,00 грн., а саме: 69 475,00  грн. ПДВ за  - Апарат наркозно - дихальний 9100с NXT GE Medical Systems (China) Co., Ltd. Китай. 
Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 69 475,00 грн. безпідставно сплаченого ПДВ.
За приписами статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Отже, зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
З огляду на те, що відповідачем сума податку на додану вартість у розмірі 69 475,00 грн. отримана за товар, який підлягав оподаткуванню за нульовою ставкою, дана сума коштів є перерахованою поза межами договірних платежів та має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі №916/707/21.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у частині стягнення з відповідача отриманої суми податку на додану вартість у розмірі 69 475,00 грн. за оспорюваним договором поставки № 132 від 31.08.2020, як безпідставно набуті грошові кошти.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не заперечені та не спростовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
За загальними приписами ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Визнати недійсним договір поставки № 132 від 31.08.2020, укладений між Комунальним некомерційним підприємством Київської обласної ради “Київський обласний перинатальний центр” та Товариством з обмеженою відповідальністю “ГЛОБАЛМЕДГРУП”, в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість (пункт 3.1 та додаток 1 до договору) на суму 69475,00 грн., а саме: 69475,00 грн. ПДВ за Апарат наркозно - дихальний 9100с NXT GE Medical Systems (China) Co., Ltd. Китай.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ГЛОБАЛМЕДГРУП” (54025, Миколаївська обл., м. Миколаїв, просп. Героїв України, буд.107; код 39087100) на користь Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради “Київський обласний перинатальний центр” (08123, Київська обл., Бучанський р-н, с.Любимівка, вул.Київська, буд.78/1; код 24920550) грошові кошти в сумі 69 475,00 грн.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ГЛОБАЛМЕДГРУП” (54025, Миколаївська обл., м. Миколаїв, просп.Героїв України, буд.107; ідент.код 39087100) на користь Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради “Київський обласний перинатальний центр” (08123, Київська обл., Бучанський р-н, с.Любимівка, вул.Київська, буд.78/1; код 24920550) 4845,00грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Коваль