Тарутинський районний суд Одеської області
________________________________________________________________________
Справа № 514/1648/25
Провадження по справі№  2-а/514/21/26  
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року с-ще Бессарабське 

Тарутинський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді Кирилюк І.М.,
при секретарі судового засідання Царан К.П.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Риженка Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (с-ще Бессарабське) справу в порядку ст. ст. 268-271, 286 КАСУ за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Риженко Д.О. (діє на підставі доручення Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №2801 від 07.11.2025 року, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю) звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 08 березня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) виніс постанову №339, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки останній в період з 19 травня по 16 липня 2024 року своєчасно не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 для оформлення військово – облікового документу, вчасно не повідомив про зміну своїх персональних даних та не здійснив їх звірку з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим порушив вимоги підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 30 грудня 2022 року №1487.
Позивач не погоджується з оспорюваною постановою з тих обставин, що він проходив військову службу в лавах ЗСУ з 28.04.2021 по 25.09.2024 та був звільнений на підставі пп «г» п.3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Після звільнення тривалий час у військовій частині, де він проходив службу, не могли відшукати військово-обліковий документ. Водночас у встановлений 5-ти денний строк він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_4 стати на облік та оформити відстрочку від військової служби. 28 лютого 2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 для отримання направлення для проходження ВЛК, проте стосовно нього був складений протокол. В протоколі він зазначив, що проходив військову службу в лавах ЗСУ та після його звільнення військова частина мала надіслати до відповідачав військо-облікову картку та документи, проте вчасно цього не зробила. Він надав в ІНФОРМАЦІЯ_4 паспорт громадянина України та посвідчення учасника бойових дій (УБД). 
Розгляд справи за складеним ІНФОРМАЦІЯ_7 протоколом призначили на 05.08.2025. Проте коли він прибув у вказаний день, йому повідомили, що справа розглядатиметься в інший день і йому повідомлять про це. Разом з тим, з боку відповідача ніякі повідомлення з приводу розгляду справи на його адресу не надходили.
Згодом 29 жовтня 2025 року позивач дізнався про арешт банківських рахунків у виконавчому провадженні № 79457010 відкритому за постановою ІНФОРМАЦІЯ_6 №339 від 08.03.2025 року про накладення на нього подвійного штрафу у сумі 34 000 грн. 
Позивач не погоджується з винесеною ІНФОРМАЦІЯ_8 постановою про накладення на нього адміністративного стягнення, вважає її незаконною, оскільки у зазначений у протоколі термін для уточнення та звірення особистих даних з даними Єдиного реєстру призовників, військовослужбовців, резервістів (далі – Реєстр), він проходив військову службу в ЗСУ.
Оскільки про винесену постанову він дізнався лише 05.11.2025 року, просить суд поновити процесуальний строк оскарження постанови до суду, а також прийняти рішення про її скасування та закриття провадження у справі. 
На підтвердження позовних вимог надав наступні письмові докази: 
- копію протоколу про адміністративне правопорушення начальника мобілізаційної підготовки ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_2 від 28.02.2025 року №339 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП;
- копію постанови від 08.03.2025 року №339, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 майором ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП, про визнання винним у вчиненні правопорушення та притягнув до відповідальності у виді штрафу у сумі 17 000 грн 00 коп з посиланням на протокол від 28.02.2025 та своєчасно не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 для оформлення військово – облікового документу, вчасно не повідомив про зміну своїх персональних даних та не здійснив їх звірку з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- копію посвідчення НОМЕР_1 від 18.12.2023;
- копію витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 24.09.2024 №895-ОС про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- копію військового квитка серія НОМЕР_2 від 7.10.2010;
- копію постанови про відкриття виконавчого провадження №79457016 від 29.10.2025 зі сплати штрафу у розмірі 34000 грн, відкритому Бессарабським ВДВС за постановою ІНФОРМАЦІЯ_6 №339 від 08.03.2025 року. 
Ухвалою суду від 14.11.2025 року позивачу поновлений процесуальний строк для звернення з позовом про оскарження спірної постанови, справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, відповідачу встановлений строк для надання суду відзиву на позов. Також судом витребувані матеріали адміністративної справи ІНФОРМАЦІЯ_4 ..
Розгляд справи неодноразово знімався з составу призначених справ у зв`язку із зайнятістю судді у кримінальній справі, перебуванням на лікарняному, відпустці.
У призначений день в судовому засіданні взяв участь позивач ОСОБА_1 та в режимі відео конференції його представник - адвокат Риженко Д.О. 
До початку судового розгляду судом порушено перед учасниками справи питання про залучення в якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_10 .
При цьому суд виходить з такого.
Згідно зі ст. 46 КАСУ відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено Кодексом.
У розумінні КАСУ суб`єктом владних повноважень є - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг ( ст. 4 КАСУ).
Учасник адміністративного процесу має бути наділений адміністративною процесуальною правосуб`єктністю, яка є сукупністю адміністративної процесуальної правоздатності, адміністративної процесуальної дієздатності та адміністративних процесуальних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 43 КАСУ здатність мати особисті права та обов`язки (адміністративна правоздатність) визнається за органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).
Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).
Отже за правилами адміністративного судочинства в адміністративних справах відповідачем може бути суб`єкт владних повноважень, зокрема без статусу юридичної особи, який наділений адміністративною процесуальною правосуб`єктністю, а саме який має не лише права та обов`язки (у цій справі розглядати справи про адміністративні правопорушення та ухвалювати рішення за наслідками такого розгляду), а також має право здійснювати адміністративні процесуальні права та обов`язки, серед іншого, право представляти себе самостійно та доручати ведення справи представникові. 
Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 на виконання вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу « (ч.8 ст.1 Закону, далі – Положення).
Положення є невід`ємною складовою постанови Кабінету Міністрів України , якою воно затверджене, та має силу такого підзаконного нормативно-правового акта. 
Згідно з Положенням територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. ( п.1 Положення) 
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. 
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) ( п.1 Положення).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м.м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя (п.7 Положення).
Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя підпорядковується командувачу військ оперативного командування згідно з військово-адміністративним поділом території України та є прямим начальником для військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та для військовослужбовців територіальних центрів комплектування. ( п.1 Положення)
Серед іншого керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя забезпечує в установленому порядку самопредставництво територіального центру комплектування та соціальної підтримки через осіб, уповноважених діяти від його імені, а також забезпечує представництво інтересів територіального центру комплектування та соціальної підтримки через представників у судах та інших органах ( п.13 Положення).
Керівник районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки безпосередньо підпорядковується такому керівнику та є прямим начальником для особового складу районного центру комплектування та соціальної підтримки. ( п.13 Положення).
Слід зазначити, що Положенням на керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки покладена відповідальність за мобілізаційну готовність підпорядкованих йому районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ( п 14 Положення), тобто за здатність підпорядкованих йому відокремлених підрозділів, котрі перебувають під його безпосереднім керівництвом своєчасно та організовано провести мобілізацію на своїй території в особливий період .
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. ст. 268-272 , 286 КАСУ.
Терміновий характер таких справ передбачає створення процесуальних можливостей для їх найшвидшого розгляду в судах (встановлення скорочених процесуальних строків звернення до суду із заявами, повідомлення сторін про прийняття заяви, подання сторонами заяв по суті, прийняття та оголошення рішення, оскарження в апеляційному порядку). Водночас жодна з норм наведених статей не встановлює іншого порядку застосування загальних положень цього Кодексу щодо адміністративної процесуальної правосуб`єктності сторони у таких справах. 
Отже, вирішуючи питання щодо відповідача у цій справі, суд керується загальними положеннями КАСУ щодо складу учасників справи.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що адміністративною процесуальною правосуб`єктністю у цій справі, щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в порядку КУпАП, наділений саме ІНФОРМАЦІЯ_10 , в межах територіальної відповідальності якого діє ІНФОРМАЦІЯ_11 , оскільки саме керівник такого обласного органу військового управління (юридичної особи) має повноваження згідно з Положенням доручати ведення справи представникам діяти від його імені, а також забезпечити представництво інтересів такого органу через представників у судах. 
Статтею 48 КАСУ передбачено, що у разі, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення у справі (ч.3, ч.4, ч.7 ст. 48 КАСУ). 
Позивач та його представник у судовому засіданні погодились залучити в якості співвідповідача у цій справі ІНФОРМАЦІЯ_10 . 
Заслухавши думку учасників справи, суд прийняв протокольне рішення про залучення у справі співвідповідачем ІНФОРМАЦІЯ_10 , який є належним відповідачем.
Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_8 , як відокремлений підрозділ ІНФОРМАЦІЯ_12 , здійснює повноваження останнього, ураховуючи процесуальні строки розгляду таких справ, суд дійшов висновку про обізнаність та належне повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_12 про розгляд цієї справи.
Відповідачі представника для участі у судовому засіданні не направили, про розгляд справи повідомлені, заяв про поважні причини неявки суду не надали, правом подати відзив на позовну заяву не скористались. 
ІНФОРМАЦІЯ_4 22.06.2026 року надало суду копію матеріалів адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 за ст. 210 ч.3 КУпАП.
В силу ч.3 ст. 268 КУпАП неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає її розгляду. 
За таких обставин суд дійшов висновку про можливість її розгляду без участі відповідачів. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.
Позивач – ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, проходив військову службу під час мобілізації в лавах ЗСУ з 28.04.2021 по 25.09.2024 та був звільнений на підставі пп «г» п.3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», що підтверджується копією військового квитка та витягу з наказу про звільнення (а.с. 8, 9-11). 
Згідно з витягом наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 №895-ОС ОСОБА_1 звільнено з лав ЗСУ 24 вересня 2025 року (а.с. 8).
28 лютого 2025 року начальник мобілізаційної підготовки ІНФОРМАЦІЯ_5 майор ОСОБА_2 склав протокол, у якому зазначив, що 28.02.2025 ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_5 в с-ще Бессарабське. При звірці його персональних облікових даних було встановлено, що він в порушення абз.4 пп.1 п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року № 3633-IX (далі - Закон №3633-IX) не уточив протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.
Згідно з протоколом позивача повідомлено про дату та час розгляду його справи в ІНФОРМАЦІЯ_13 на 05.03.2025 року о 15.00 год. Протокол підписаний власноруч ОСОБА_1 , надані пояснення, до протоколу додані копії паспорта громадянина України та посвідчення НОМЕР_1 , які належать позивачу (а.с. 6).
У поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з протоколом, оскільки не порушував правила військового обліку. 
Начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 майор ОСОБА_3 08.03.2025 року виніс постанову №339, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та притягнув до відповідальності у виді штрафу в сумі 17 000 грн з посиланням на те, що він в період з 19.05.2024 по 16.07.2024 своєчасно не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 для оформлення військово – облікового документу, вчасно не повідомив про зміну своїх персональних даних та не здійснив їх звірку з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5).
Супровідним листом від 21.10.2025 №1277/3159 постанову ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08.03.2025 року №339 про накладення стягнення на ОСОБА_1 направлено до Бессарабського ВДВС у Болградському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) для виконання та стягнення штрафу ( а.с.38).
Здійснюючі правову оцінку встановлених у справі фактичних обставин, суд дійшов таких висновків.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. (ч.1 ст. 65 Конституції України).
Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»25 березня 1992 року № 2232-XII ( редакції чинній на час виникнення спірних відносин, далі – Закон № 2232-XII).
Дотримання правил військового обліку є складовою військового обов`язку, який покладається на громадян (частина 3 статті 1 Закону№ 2232-XII).
Військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів (частина 1 статті 33 Закону№ 2232-XII).
Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів - посвідчення про приписку до призовної дільниці; військового квитка, тимчасового посвідчення військовозобов`язаного (пункт 20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі - Порядок ведення військового обліку).
Згідно з Порядком ведення військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти зобов`язані: перебувати на військовому обліку; прибувати за викликом для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів; у встановленому порядку та строки за місцем перебування на військовому обліку повідомляти відповідним органам, які відповідають за ведення обліку, про зміну адреси місця проживання, інших персональних даних; звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними цих органів, подавати документи, що підтверджують право на відстрочку.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом (ст. 42 Закону № 2232-XII, пункт 19 Порядку ведення військового обліку).
Територіальні центри комплектування та соціальної політики згідно з вказаним Порядком уповноважені: виявляти осіб, які не перебувають на військовому обліку; оповіщувати осіб (за місцем проживання, роботи або навчання) шляхом поштового відправлення або через уповноважених представників для виконання дій, пов`язаних з військовим обов`язком; розглядати справи про адміністративне правопорушення, зокрема пов`язані з порушенням правил військового обліку; звертатися у встановленому порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.79 Порядку ведення військового обліку). 
У зв`язку із повномасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 та №65/2022, які затверджено Законами України від 24.02.2022 № 2102-IX та від 03.03.2022 року № 2105-IX, (відповідно), введено воєнний стан в Україні та оголошено проведення загальної мобілізації, дія яких продовжена на території держави дотепер.
Спеціальним Законом, який визначає правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні під час дії особливого періоду, є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543- XII (далі– Закон № 3543- XII).
У квітні 2024 року законодавчий орган з метою удосконалення процедур проведення заходів мобілізації, військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів прийняв Закон № 3633-IX, який набрав сили 18 травня 2024 року.

Серед іншого цим Законом змінено редакцію ст. 22 Закону № 3543-XII, яка визначає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Зокрема, частиною третьою цієї статті встановлено обов`язок військовозобов`язаних осіб протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. 
Вказаному обов`язку громадян кореспондують повноваження представників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки проводити перевірку військово-облікових документів з використанням фото- і відеофіксації процесу із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також використанням технічних приладів, засобів та спеціалізованого програмного забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ( ч.6 ст.22 Закону № 3633-IX).
На виконання вимог закону Кабінет Міністрів України вніс відповідні зміни до Порядку ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів , а також постановою від 16 травня 2024 р. № 560 затвердив Порядок призову громадян під час мобілізації. Вказані зміни набрали чинності разом із Законом № 3633-IX.
На період зміни правового регулювання таких відносин перехідними положеннями Закону № 3633-IX встановлено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX громадяни України які перебувають на військовому обліку, протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом № 3633-IX зобов`язані уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, шляхом самостійного прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). (абзаци чотири, п`ять п.п. 1 пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону№ 3633-IX).
Терміни уточнення військовозобов`язаними особистих даних та їх звірки у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки закінчився 16.07.2024 року.
Згідно з ч.5 ст. 37 Закону № 2232-XII громадяни, які призвані чи прийняті на військову службу, підлягають зняттю з військового обліку як військовозобов`язані у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають 
Обов`язок встати на військовий облік у таких осіб виникає після звільнення з військової служби протягом п`ятиденного строку (ч.11 ст. 26 Закону№ 2232-XII). 
Із досліджених судом матеріалів справи встановлено, що позивач на час набрання чинності Законом№3633-IX та до закінчення терміну встановленого для оновлення військовозобов`язаними своїх персональних даних в Реєстрі виконував військовий обов`язок у в/ч прикордонного загону ДПСУ. Отже, як військовослужбовець, він рахувався на особовому обліку у військовій частині, у розпорядженні якої перебував. ОСОБА_1 був звільнений на підставі пп «г» п.3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» 25 вересня 2024 року .
Облік військовослужбовців на час проходження служби здійснюється у порядку встановленому Інструкцією з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року № 280 ( у редакції наказу від 14.10.2024 року № 687, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 року № 1407/38743). 
Таким чином позивач не суб`єктом правопорушення, за вчинення якого його притягнуто до відповідальності на підставі ч.3 ст.210 КУпАП.
Правильність позиції суду у цій справі підтверджується подальшим розвитком чинного законодавства . У березні 2025 року законодавець вніс зміни до КУпАП, якими визначив, що проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу є обставиною, яка виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення (п.10, ч.1 ст. 247 КУпАП). 
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності. 
Прийнята керівником ІНФОРМАЦІЯ_6 (відокремленого підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_12 ) спірна постанова є протиправною, оскільки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. 
Тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, а провадження в адміністративній справі про притягнення його до відповідальності - закриттю. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат у справі, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До позовної заяви позивачем додано платіжну інструкцію від 08.11.2025 року №2.392389401.1, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 484,48 грн. Інші пов`язані з розглядом справи витрати позивачем не заявлялись. 
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення вимог, сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_12 , як суб`єкта владних повноважень наділеного адміністративною процесуальною правосуб`єктністю у такому спорі (ч.1 ст.139 КАСУ).
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 2, 6, 22, 242-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову від 08 березня 2025 року №339 ІНФОРМАЦІЯ_1 - відокремленого структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладення на ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративного стягнення у виді штрафу 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення та складення повного судового рішення. 

Суддя І.М. Кирилюк