Справа №752/24748/24
Провадження № 2/752/784/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

24.07.2026 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді Чекулаєва С.О.,
за участі секретаря судового засідання Ільніцької І.С.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у приміщенні суду цивільну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до  ОСОБА_2 
Київської міської ради
Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області 
про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач) звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , Київської міської ради та Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області (надалі за текстом також - відповідачі), в якому просив:
-визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,1 кв.м., що залишилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0498 га, кадастровий номер 3221888000:24:048:0003, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території Сувидської сільської ради, в садовому товаристві «Геолог», масив «Дружба», Вишгородського району, Київської області, що залишилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, пояснень третьої особи
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що після смерті своєї матері позивач не має можливості оформити спадщину на спадкове майно, оскільки, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесено відомостей про суб`єкта права власності - померлого спадкодавця - ОСОБА_3 , як власника частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0498 га, кадастровий номер 3221888000:24:048:0003, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території Сувидської сільської ради, в садовому товаристві «Геолог», масив «Дружба», Вишгородського району, Київської області.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
ОСОБА_2 своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася.
Від Київської міської ради до суду надійшов відзив, в якому відповідач вказує, що не закликався до спадкування, наявний спір виник не з вини Київської міської ради, а тому покладення відшкодування витрат щодо сплати судового збору на КМР є недоцільним.
Пірнівська сільська рада надала до суду письмові пояснення в яких вказала, що на спадкове майно не претендує, спадкоємцем майна померлої не є, а тому сільська рада не має інтересу або зацікавленості в спадковому майні. Розгляд справи просить здійснювати без участі її представника. 

Процесуальні дії у справі
20.11.2024 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею у справі визначений суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О. 
Згідно ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 25.11.2024 позовна заява залишена без руху.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.06.2025 відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження.
15.08.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.
Суд відкладав судовий розгляд у зв`язку з неявкою відповідачів.
14.07.2026 після виступу представника позивача, дослідження письмових матеріалів справи суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та керуючись положеннями статті 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 24.07.2026.

Фактичні обставини справи встановлені судом
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
11.03.2015 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 ; прізвище дружини змінено з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». 
За свого життя, ОСОБА_3 , згідно рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01.10.2019 та ухвали Голосіївського районного суду міста Києва (про виправлення описки) у цивільній справі №752/4708/18 набула право власності у порядку спадкування за заповітом на: 
-частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-земельну ділянку, площею 0,0498 га, розташовану на території Сувидської сільської ради в садовому товаристві «Геолог», масив «Дружба» Вишгородського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення садівництва, кадастровий номер 3221888000:24:048:0003, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЖ № 460746 від 14.11.2012 року та залишились після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно постанови Київського апеляційного суду від 10.03.2020 у справі №752/4708/18 рішення суду першої інстанції залишено без змін.
25.01.2022 позивач звернувся до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Сивака М.І. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 
ІНФОРМАЦІЯ_4 рідний брат позивача - ОСОБА_8 звернувся до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Сивака М.І. із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь іншого сина спадкодавця ОСОБА_1 .
Згідно Довідки приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Сивака М.І. від 31.05.2022 №65/02-14 суд встановив, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
11.06.2024 приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Сивак М.І. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0498 га, розташовану на території Сувидської сільської ради в садовому товаристві «Геолог», масив «Дружба» Вишгородського району Київської області.
Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії була відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд
Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною другою статті 16 ЦК України, серед іншого визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачами за своєю суттю є правовідносинами пов`язаними із спадкуванням.
За загальними положеннями спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).
Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України); у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України); у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України); у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).
Суд встановив, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_3 набула право власності на частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0498 га, розташовану на території Сувидської сільської ради в садовому товаристві «Геолог», масив «Дружба» Вишгородського району Київської області на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01.10.2019 та ухвали Голосіївського районного суду міста Києва (про виправлення описки) у цивільній справі №752/4708/18.
Неможливість позивача отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину зумовлена відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Вказана обставина порушує права позивача на спадкування майна після смерті його матері. 
Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.
У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що частка у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0498 га, розташована на території Сувидської сільської ради в садовому товаристві «Геолог», масив «Дружба» Вишгородського району Київської області дійсно належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після смерті якої, єдиним спадкоємцем є ОСОБА_1 .
Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської міської ради та Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області є обґрунтованим та підлягає задоволенню. 
Керуючись статтями 10, 12, 259, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України; статтями: 328, 1216, 1217, 1218, 1258, 1264 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської міської ради, Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за законом на (одну четверту) частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,1 кв.м., що залишилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0498 га, кадастровий номер 3221888000:24:048:0003, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території Сувидської сільської ради, в садовому товаристві «Геолог», масив «Дружба», Вишгородського району, Київської області, що залишилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 24.07.2026.

Суддя          С.О. Чекулаєв