Справа № 367/5520/25

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України
27 серпня 2026 року м. Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області
у складі: головуючого - судді Одарюка М.П.
за участю: секретаря судового засідання Бобриш М.С.
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Лушкіна М.Ю. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 367/5520/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, спільною сумісною власністю та його поділ,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 серпня 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, спільною сумісною власністю та його поділ задоволено частково. В порядку поділу спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку нежитлового приміщення № 6 в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 16,1 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1485199132109). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 9 300 (дев`ять тисяч триста) гривень 00 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
21 серпня 2026 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій представник відповідача просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 42 000,00 грн.
24 серпня 2026 року від представника відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд відмовити у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення. В обгрунтування вказує, що заява представника позивача не містить обґрунтування поважності причин неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу разом із позовною заявою ( першою заявою по суті); до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача долучено: копію договору про надання правничої допомоги № 06/05/25 від 06 травня 2025 року, який з огляду на дату його укладення, існував станом на день звернення із позовною заявою до суду, але чомусь не був доданий до позовної заяви разом із першою заявою по суті; копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги № 06/05/2025 від 06 травня 2025 року, яка складена 05 серпня 2026 року, та яка існувала станом на день проведення судових дебатів. Відтак вважають, що вказані обставини слугують підставою для відмови у задоволенні заяви сторони позивача у повному обсязі. Акт приймання - передачі наданих послуг, який долучено у копії до заяви представника позивача, не містить обґрунтування того, які саме послуги ( правнича допомога) надавалась та чи стосується вона справи № 367/5520/25. Представником позивача не зазначено з яких підстав між адвокатом та клієнтом було сформовано ціну за надання правничої допомоги у розмірі 42 000,00 грн. Надана копія Акту приймання - передачі наданих послуг не містить деталізації витраченого адвокатом часу та не містить будь -яких інших пояснень, які б могли б свідчити про мотиви ціноутворення
У запереченнях на клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги представник позивача вказує, що позивач виконав процесуальні передумови: у позові зазначив попередній ( орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн і повідомив про подання доказів у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. У заяві від 21 серпня 2026 року прямо зазначено: конкретна вартість допомоги за п. 4.3 договору визначалася додатково з урахуванням фактичного обсягу виконаних робіт; наперед не можливо було передбачити тривалість розгляду справи, кількість судових засідань, потребу у додаткових процесуальних документах та діях; відповідно до п. 4.1 договору належне надання та прийняття послуг підтверджується актом, який підписується за результатами їх надання, який було підписано 20 серпня 2026 року, впу після ухвалення судового рішення. Само по собі попереднє долучення договору № 06/05/25 не могло б встановити остаточний розмір витрат на правничу допомогу. Крім того, відповідачка від початку була повідомлена про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу - 40 000,00 грн Обсяг фактично наданої допомоги додатково підтверджується самими матеріалами справи: поданою позовною заявою та іншими письмовими процесуальними документами, участю представника позивача у судових засіданнях, підготовкою правової позиції, доказів і пояснень. Сума 42 000,00 грн охоплює весь комплекс представництва у суді першої інстанції, а не одну процесуальну дію і лише на 5% перевищує попередньо заявлений розмір витрат на правничу допомогу, а тому була передбачуваною для відповідачки. Враховуючи викладене просить суд відмовити у задоволені клопотання сторони відповідача про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.
Згідно з приписами ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд  вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
До заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача надано копію договору про надання правничої допомоги № 06/05/25 від 06 травня 2026 року, копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги № 06/05/25 від 06 травня 2025 року, складену 05 серпня 2026 року, якою сторони погодили розмір гооарару (винагороди) адвоката за надану відповідно до договору про надання правничої допомоги № 06/05/25 від 06 травня 2025 троку професійну правничу (юридичну) допомогу в межах судової справ за позовом клієнта до ОСОБА_3 про визнання майна набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу спільною сумісною власністю та його поділ, у суді першої інстанції встановлюється у фіксованому розмірі 42 000,00 грн; копію Акту приймання - передачі наданих послуг від 20 серпня 2026 року ( том 2 а.с.136-139).
За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом встановлено, що представником позивача у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а представником відповідача не надано доказів на підтвердження неспіврозмірності витрат на правничу допомогу.
Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, то з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у розмірі 21 000,00 грн (оскільки позовні вимоги позивача задоволено на 50%).
Керуючись ст. ст.141, 270, 274, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Заяву представника позивача Дорохіна Івана Григоровича, адвоката Лушкіна М.Ю. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 367/5520/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, спільною сумісною власністю та його поділ задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 21 000 (двадцять одну тисячу) грн.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя М.П. Одарюк