Справа № 946/5205/23 
Провадження № 2/946/628/26  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області 
у складі: 
головуючого судді - Баннікової Н.В.,
за участю секретарів судового засідання – Клопот М.П., Вітенко А.І., 
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання виконати умови чинного договору, -

ВСТАНОВИВ:
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 про зобов`язання виконати умови чинного договору та передати йому згідно з договором у власність об`єкт нерухомості – місце для стоянки автомобілю № 3 розміром 6 на 3 метра.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що 25.05.2011 р. між ним та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір № 3 В/П про участь у спільному будівництві об`єкту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет договору - Підземний паркінг-місце для стояку автомашини № 3 розміром 6.0 метрів на 3.0 метра. Відповідно до пункту 2.1 договору об?єкт нерухомості мав бути переданий у власність до 30.11.2012 р. Згідно з пунктом 3.1 договору він здійснив оплату за паркінг у розмірі вісім тисяч доларів США, що й склало в еквіваленті 64 000 грн., про що свідчить розписка від 25.05.2011 р. про передачу коштів. Орієнтовно влітку 2014 р. він отримав від ОСОБА_2 брелок від ролетних паркінгових воріт і користувався епізодично ним більше двох років. Документи на право власності паркінгу ОСОБА_2 обіцяв оформити дещо пізніше. 09.12.2016 р. ОСОБА_2 повідомив, що паркінгу в нього немає, а його місце продано іншому власникові. З?ясувалося, що його місце під паркінг подаровано, як частину підвального приміщення гр. ОСОБА_3 . Згідно з прикладеним до договору планом-схемою паркінгу на 18 автомобілів нумерація йде від № 1 до № 18. Однак, надалі Ізмаїльським комунальним підприємством БТІ, яке проводило інвентаризацію підвального приміщення, нумерація проведена римськими цифрами від ХІ до XXVIII. Нежитлові приміщення згідно з правилами інвентаризації нумеруються лише римськими цифрами. Отже, ОСОБА_2 уклав договір про участь у спільному будівництві об?єкту «Підземний Паркінг», його не виконав і заволодів його грошима. Отримавши від сусідів по паркінгу інформацію про те, що всім паркінг оформлявся як частина підвального приміщення, він був змушений дати згоду на оформлення свого паркінгу, як частину підвального приміщення площею 18 квадратних метрів. Відповідно до пункту 5.1. договору розірвати цей договір має право лише він, попередивши ОСОБА_2 за 10 днів до терміну розірвання. І лише у цьому випадку ОСОБА_2 має право згідно з пунктом 6.1. передати вказаний об?єкт нерухомості іншій особі. Оскільки він не звертався письмово до ОСОБА_2 про відмову паркінгу, передача права на вказаний об?єкт нерухомості іншій особі незаконна. Він неодноразово звертався до директора ТОВ «Горлан» із вимогою надати документи. Незважаючи на те, що ним повністю виконано зобов?язання за договором, відповідач не надає документів, необхідних для проведення державної реєстрації. Дії ТОВ "Горлан" порушують його права Покупця за Договором. Тому позовні вимоги просив задовольнити.
03.08.2023 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено у судове засідання на 11.09.2023 р. (а.с.17 т.1).
28.12.2023 р. представник ОСОБА_2 – адв. Воронков В.О. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначив наступне. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач наголошує на порушенні ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договором від 25.05.2011 року № 3В/4/П. З незрозумілих причин ОСОБА_1 оминає ті обставини, що Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області у позовному провадженні №2/946/1489/21 по цивільній справі № 500/504/17 було розглянуто позовні вимоги гр. ОСОБА_1 до гр. ОСОБА_2 , ТОВ "Горлан", ОСОБА_4 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеси області, ОСОБА_3 про визнання права власності на майнове право на квартиру та права власності на нежилі приміщення паркінгу, витребування майна та припинення права власності, у зв?язку з чим, 02.12.2021 р., ухвалено рішення по даній справі про часткове задоволення позовних вимог та визнано за позивачем майнове право на квартиру АДРЕСА_2 . В іншій частині позову відмовлено. Одеським апеляційним судом за змістом постанови від 16.06.2023 р. в апеляційному провадженні № 22-4/813/2460/23 по цивільній справі № 500/504/17 були встановлені обставини, подібні підставам позову, заявленим гр. ОСОБА_1 у справі за даним позовом. Як свідчить зміст позовної заяви гр. ОСОБА_1 від 21.06.2023 р. по справі № 946/5205/23, позивачем будь-яких висновків за результатами розгляду справи №500/504/17 зроблено не було, внаслідок чого гр. ОСОБА_1 в якості способу захисту порушених прав за одним і тим самим договором від 25.05.2011р. № 3В/4/П "Про участь у спільному будівництві об?єкту «Підземний паркінг» за адресою: АДРЕСА_1 " шляхом "Зобов?язання фізичної особи ОСОБА_2 виконати умови чинного Договору №3 В/4/П від 25.05.2011р. п. 2.1 та передати ОСОБА_1 у його власність Об?єкт нерухомості - місце для стояки автомашини №3 розміром 6 метрів на 3 метра" фактично заявляє у даній справі до гр. ОСОБА_2 виндикаційний позов про витребування у відповідача індивідуально визначеного нерухомого майна ("місце для стояки автомашини № 3»), яким він не володіє, а не про зобов?язання виконати умови договору. Предметом договору є будівництво місця для стоянки автомобіля № 3, розмірами 6,0 на 3.0 метри", тобто не будь-яке місце для стоянки автомобіля, розмірами 6.0 на 3.0 метри, а саме індивідуально визначене сторонами нерухоме майно - "місце для стоянки автомобіля за № 3". Поряд із зазначеним, Одеським апеляційним судом за змістом постанови 16.06.2023 р. в апеляційному провадженні по цивільній справі № 500/504/17 встановлено, що "14.12.2012 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області на нежитлове приміщення в АДРЕСА_1 ", тобто нежиле приміщення за тією ж адресою, що і є об`єкт договору від 25.05.2011 р. № 3В/4/П "Про участь у спільному будівництві". Але, із змісту позовної заяви гр. ОСОБА_1 від 21.06.2023 р. по справі № 946/5205/23 та додатків до неї неможливо встановити, яка саме частина нежитлового приміщення в АДРЕСА_1 , отриманого відповідачем у власність 14.12.2012 р., відповідає обумовленому договором від 25.05.2011 р. № 3B/4/1 "Про участь у спільному будівництві" "місцю для стоянки автомобіля за N? 3 розмірами 6,0 на 3.0 метри". Крім того, із змісту позовної заяви гр. ОСОБА_1 від 21.06.2023 р. по справі № 946/5205/23 та додатків до неї не вбачається, що нежитлове приміщення в АДРЕСА_1 , отримане відповідачем у власність 14.12.2012 р., на теперішній час все ще перебуває у власності (володінні) відповідача повністю або в певній частині. Між тим, встановлення приведених вище обставин має суттєве значення для правильного вирішення спору по даній справі з точки зору визначення позивачем належного (ефективного) способу захисту порушених прав по договору від 25.05.2011 р. № 3В/4/П "Про участь у спільному будівництві", оскільки зміст мотивувальної частини позовної заяви гр. ОСОБА_1 від 21.06.2023р. по справі № 946/5205/23 дозволяє дійти висновку про те, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права по даній справі відображає дійсну бажану ним мету звернення до суду, а саме: витребування в натурі індивідуально визначеного нерухомого майна - "місця для стоянки автомобіля за № 3 розмірами 6,0 на 3.0 метри" від особи - відповідача по даній справі, який цим майном на теперішній час фактично не володіє. Більш того, як вбачається із змісту постанови Одеського апеляційного суду від 16.06.2023 р. в апеляційному провадженні № 22-1/813/2460/23 по цивільній справі № 500/504/17, об?єкт договору від 25.05.2011 р. № 3В/4/П "Про участь у спільному будівництві" - "місце для стоянки автомобіля за № 3 розмірами 6,0 на 3.0 метри" гр. ОСОБА_1 під час розгляду вказаної справи цілком ототожнювався з нерухомим майном, отриманим гр. ОСОБА_4 у власність за договором дарування від 19.01.2017 р., і доля вказаного майна, на яке претендував позивач, була вирішена вищезазначеними судовими рішеннями у вказаній справі. На їх думку, якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захист порушеного права/інтересу позивача" позивач має усвідомлювати та нести ризик відповідних наслідків, зокрема, обумовлених тими обставинами, що заявлені ним позовні вимоги по справах № 500/504/17 та № 946/5205/23 за своєю правовою природою є подібними, так заявленими у першому випадку до "володіючого власника", у другому - до особи, яка в володіє спірним майном та не є його власником, що встановлено постановою Одеського апеляційного суду від 16.06.2023 р. в апеляційному провадженні № 22-ц/813/2460/23 м цивільній справі №500/504/17. Із позовної заяви гр. ОСОБА_1 від 21.06.2023 р. та додатків до неї неможливо встановити, яка саме частина нежитлового приміщення в АДРЕСА_1 , отриманого відповідачем у власність 14.12.2012 р., відповідає обумовленому договором від 25.05.2011р. №3В/4/П "Про участь у спільному будівництві" "місцю для стоянки автомобіля за № 3 розмірами 6,0 на 3.0 метри". Крім того, не вбачається, що нежитлове приміщення у АДРЕСА_1 , отримане відповідачем у власність 14.12.2012 р., на теперішній час все ще перебуває у власності відповідача повністю або в певній частині. Враховуюче вищевикладене, просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити (а.с.68-72 т.1).
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2024 року задоволено клопотання представника відповідача – адвоката Воронкова В.О. про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції (а.с.108 т.1).
17.04.2024 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 – адвоката Воронкова В.О. про зупинення провадження у справі (а.с.115 т.1).
14.07.2025 року за вх. № 26300, позивачем ОСОБА_1 додатковими поясненнями уточнено предмет позовних вимог, та останній просив зобов`язати ОСОБА_2 виконати мови чинного Договору № 3В/4/П від 25.05.2011 року, гідно з п. № 4.7, шляхом передачі всіх необхідних документів Замовнику ( ОСОБА_1 ) для оформлення ним права власності на місце для стоянки автомобіля, відповідно до чинного законодавства України (а.с. 225, т.1).
Ухвалою суду від 23.03.2026 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з Одеським апеляційним судом на 22.04.2026 року о 15 год. 00 хв. (а.с.25-26 т.2).
09.04.2026 р. позивач подав до суду заяву про уточнення предмету позовних вимог, згідно з якими просив: зобов`язати фізичну особу ОСОБА_2 виконати умови чинного договору № 3В/4/П від 25.05.2011 року у повному обсязі, включно Додатку №1, який є невід`ємною частиною та зобов`язати виконати: стяжку підлоги та повне оздоблення підлоги зносостійкою та морозостійкою кахельною плиткою, включаючи під`їзд та виїзд; система автономного пожежогасіння та сигналізації; система вентиляції, оскільки місце для стоянки автомобілю передано останньому у виконання Постанови Одеського апеляційного суду (а.с.28-30 т.2).
28.04.2026 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та доручено Одеському апеляційному суду провести судове засідання, призначене на 30.04.2026 року о 15 год. 30 хв., у режимі відеоконференції (а.с. 47-48 т.2).
Ухвалою суду від 15.07.2026 р. задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та доручено Одеському апеляційному суду провести судове засідання, призначене на 03.08.2026 року у режимі відеоконференції (а.с. 64 т.2).
29.07.2026 р. позивач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.71- 72 т.2).
Представник відповідача про час та місце розгляду справі повідомлен належним чином.
Враховуючи, що учасники провадження належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. 
Так, судом встановлено, що 25.05.2011 року між ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір №3B/4/П про участь у спільному будівництві об?єкта «Підземний паркінг» за адресою: м. Ізмаїл, кут вул. Адмірала Холостякова та вул. Бессарабської 62-А/10-А, об?єктом якого є місце для стоянки автомобіля за №3 розмірами 6,0 на 3,0 метри. Згідно з умовами договору будівництво підземного паркінгу здійснюється на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 на праві власності згідно з договором купівлі-продажу. Будівництво здійснює Генпідрядник ПМПІ «Джерело», директор ОСОБА_5 (надалі - Договір) (а.с.11 т. 1).
Згідно з пунктом 2.1 Договору ОСОБА_2 зобов?язався побудувати та здати до експлуатації підземний паркінг, після чого передати у власність ОСОБА_1 до 30.11.2012 року. Тоді як ОСОБА_1 зобов?язався здійснити фінансування будівництва об?єкта нерухомості, зокрема передати ОСОБА_2 суму в розмірі 64 000 грн., що еквівалентно 8 000 доларів США, яка включає оплату за будівництво місця для стоянки автомобіля за №3. Вищезазначена сума становить вартість місця для стоянки автомашини № 3 (пункт 3.1 Договору).
Також, ОСОБА_1 зобов?язався після здачі житлового будинку до експлуатації за рішенням Державної приймальної комісії та повного (100%) фінансового розрахунку між сторонами прийняти і оформити у власність об?єкт нерухомості шляхом реєстрації в БТІ м. Ізмаїла (пункт 3.2 Договору).
Відповідно до умов п. 4.6 Договору, ОСОБА_2 зобов?язався виконати в об`єкті нерухомості (місці для стоянки автомобіля) роботи, зазначені в пункті 1 Додатку № 1 до даного Договору, та передати об?єкт нерухомості (місце для стоянки автомобіля) ОСОБА_1 за актом приймання-передачі до 30.11.2012 року.
Після підписання акту про приймання-передачу робіт та передачі об?єкта нерухомості у користування ОСОБА_2 зобов?язався передати ОСОБА_1 протягом двох місяців необхідні документи для оформлення ним права власності на місце для стоянки автомобіля у відповідності до діючого законодавства України (п. 4.7 Договору).
За змістом п. 5.1 Договору ОСОБА_1 має право розірвати договір у будь-якому випадку, попередивши ОСОБА_2 про це у письмовому виді не пізніше 10 днів до строку розірвання.
ОСОБА_2 , у свою чергу, має право після розірвання договору із ОСОБА_1 згідно з п. 5.1 передати його право на вказаний об?єкт нерухомості іншій фізичній або юридичній особі (п. 6.1 Договору).
Як вбачається з п. 7.1 Договору ОСОБА_1 ,. за участю ОСОБА_2 , приймають результат робіт та протягом трьох календарних днів із дня отримання акту приймання-передачі робіт зобов?язаний направити ОСОБА_2 підписаний акт здачі-приймання або мотивовану відмову від приймання робіт, із зазначенням конкретних зауважень та недоліків.
Вартість об?єкта нерухомості, зазначена в п. 3.1 Договору, залишається незміною протягом всього строку дії даного Договору (п. 9.1 Договору).
Також, згідно з п. 9.5 Договору сторони зобов?язалися не передавати права та обов?язки за цим договором третім особам без попередньої письмової згоди на це іншої сторони.
Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та оплати ОСОБА_1 суми згідно з п. 3.1 даного Договору. Договір діє до моменту передачі об?єкту нерухомості ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 , після виконання своїх зобов?язань обома сторонами (п.п. 10.1, 10.2 Договору) (а.с.11).
Згідно з розпискою від 25.05.2011 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 64 000,00 гривень, що становить еквівалент 8 000 доларів США, в якості повної оплати за місце для стоянки автомашини № НОМЕР_2 у Підземному паркінгу за адресою: м. Ізмаїл, кут вулиці Адмірала Холостякова та вулиці Бессарабської 62-А/10-А, згідно з договором № 3B/4/П від 25.05.2011 року.
Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 3В/4/П від 25.05.2011 року про участь у спільному будівництві об`єкту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 (а.с.13), ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання щодо передачі об`єкту нерухомості (місце для стоянки автомашини) замовнику, тобто ОСОБА_1 , з наступним рівнем готовності: чистове шпаклювання та фарбування стін, включаючи колони; чистове шпаклювання та фарбування стель; зовнішня термічна ізоляція; стяжка підлоги та повне оздоблення підлоги зносостійкою та морозостійкою кахельною плиткою, включаючи в`їзд та виїзд; система автономного пожежогасіння та сигналізації; система вентиляції; повний цикл електротехнічних робіт, включаючи висвітлення ОСОБА_6 ; в`їзні та виїзні ролетні ворота з дистанційним керуванням (брелоком) для кожного власника місця для стоянки автомашини; система каналізації та водопостачання; встановлення апарата (лічильника) для реєстрації енергетичного агента для ОСОБА_6 .
14.07.2025 року ОСОБА_1 уточнив предмет позовних вимог та просив зобов`язати ОСОБА_2 виконати умови чинного Договору № 3 В/4/П від 25.05.2011 року, згідно з п.4.7 шляхом передачі всіх необхідних документів Замовнику ( ОСОБА_1 ) для оформлення ним права власності на місце для стоянки автомобіля, відповідно до чинного законодавства України.
Крім цього, у своїй уточненій позовній заяві від 09.04.2026 року позивач ОСОБА_1 просив зобов`язати фізичну особу ОСОБА_2 виконати умови чинного Договору № 3 В/4/П від 25.05.2011 року повному обсязі, включно з Додатком № 1, який є невід`ємною частиною Договору № 3 В/4/П від 25.05.2011 року та зобов`язати виконати: стяжку підлоги та повне оздоблення підлоги зносостійкою та морозостійкою кахельною плиткою, включаючи в`їзд та виїзд; систему автономного пожежогасіння та сигналізації; систему вентиляції.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 80, 81 ЦПК України).
За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зпунктом 1частини другої статті 11ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, у тому числі, договори та інші правочини.
Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи та не спростовувалося сторонами у судовому засіданні, ОСОБА_1 умови укладеного із ОСОБА_2 договору №3В/4/П від 25.05.2011 року виконав у повному обсязі, а саме 25.05.2011 року передав останньому грошові кошти в сумі 64 000 гривень, що становило еквівалент 8 000 доларів США, в якості повної оплати за місце для стоянки автомашини № НОМЕР_2 у Підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 .
У свою чергу, ОСОБА_2 умови вказаного договору не виконав, зокрема в порушення пунктів 2.1, 4.6 та 4.7 Договору не передав ОСОБА_1 за актом приймання-передачі об`єкт нерухомості (місце для стоянки автомобіля) до 30.11.2012 року, а також не передав останньому протягом двох місяців документи для оформлення права власності на вказаний об`єкт нерухомості. 
Так, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.04.2019 р., залишене Постановою Одеського апеляційного суду від 24.10.2014 р. без змін, відмовлено у задоволенні позовних вимог про розірвання договору № 3 В/П від 25.05.2011 р. (а.с.29-32 т.1).
Відтак, вказаний договір є діючим, а тому зобов`язання за ним між сторонами не припинилися.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частина перша статті 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Постановою Одеського апеляційного суду від 13.06.2023 р. скасовано рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2021 р. та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на майнові права на квартиру АДРЕСА_4 (а.с.24-28 т.1).
Рішенням Ізмаїльського районного суду Одеської області від 19 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково: витребувано на користь ОСОБА_1 із володіння ОСОБА_4 3/100 частин нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 601, 3 кв.м; приміщення №XIII, загальною площею 18 кв.м., в решті позовних вимог - відмовлено; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073 гривні 60 копійок; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 гривень (а.с.199-209 т.1).
Постановою Одеського апеляційного суду від 06.11.2025 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського районного суду Одеської області від 19 травня 2025 року залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Ізмаїльського районного суду Одеської області від 19 травня 2025 року скасовано, ухвалено нове. Позов ОСОБА_1 задоволено частково, витребувано на користь ОСОБА_1 із володіння ОСОБА_4 3/100 частин нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 601, 3 кв.м; приміщення №XIII, загальною площею 18 кв.м. В решті позовних вимог відмовлено (а.с.3-11 т.2).
Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав № 454105591 від 28.11.2025 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 3/100 частин нежитлових приміщень (приміщення № XIII, загальною площею 18 кв.м.) на підставі Постанови Одеського апеляційного суду Одеської області (а.с.2 т.2).
Виходячи зі змісту ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). 
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч.1 ст. 10 ЦПК України).
Отже, у процесі розгляду справи позивачем виявлено, а судом встановлено, що права позивача в частині усіх заявлених вимог, з урахуванням уточнених, відповідачем було порушено, тому вважає за необхідне прийняти усі уточнення позивача предмету позову.
Разом з цим, на момент розгляду справи судом встановлено, що право власності на 3/100 частин нежитлових приміщень (приміщення № XIII загальною площею 18 кв.м.) вже зареєстроване за позивачем ОСОБА_1 на підставі постанови Одеського апеляційного суду 06.11.2025 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 473870631 від 22.04.2026 року (а.с.43- 44 т. 2).
Таким чином, кінцева мета позивача щодо набуття володіння та права власності на вказану нерухомість повністю досягнута. 
Тому, у задоволенні позовних вимог в частині та передати йому згідно з договором у власність об`єкт нерухомості – місце для стоянки автомобілю № 3 розміром 6 на 3 метра шляхом передачі всіх необхідних документів Замовнику ( ОСОБА_1 ) для оформлення ним права власності на місце для стоянки автомобіля – слід відмовити.
Позовні вимоги в частині виконати умов Договору, що зазначені у Додатку № 1 до Договору № 3 В/4/П від 25 травня 2011 року, а саме виконати: 
-стяжку підлоги та повне оздоблення підлоги зносостійкою та морозостійкою кахельною плиткою, включаючи в`їзд та виїзд; 
-систему автономного пожежогасіння та сигналізації; 
-систему вентиляції, - задовольнити.
Судові витрати у справі, на підставі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. ст. 11, 16, 509, 525 – 527, 530, 610, 629 ЦК України, ст.ст. 2,10, 11-13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання виконати умови чинного договору – задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) виконати умови, зазначені у Додатку № 1 до Договору № 3 В/4/П від 25 травня 2011 року, а саме: 
-стяжку підлоги та повне оздоблення підлоги зносостійкою та морозостійкою кахельною плиткою, включаючи в`їзд та виїзд; 
-систему автономного пожежогасіння та сигналізації; 
-систему вентиляції у нежилому приміщенні № 28, загальною площею 601,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , що належить  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ).
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 1075 (одна тисяча сімдесят п`ять гривень) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.
Рішення проголошено 07.08.2026 р.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя: | Н.В.Баннікова