Справа №345/3794/26 
Провадження № 3/345/434/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2026 року м.Калуш 
Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кардаш О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, 
за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 696993 від 19.06.2026 та ЕПР1 №697011 від 19.06.2026 року, в яких зазначено, що 19.06.2026 о 01.20 год. в м.Калуш, вул. Промислова, 19 Івано-Франківської області ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Фіат Скудо» д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху до повної зупинки або безпечного об`їзду, допустив наїзд на перешкоду – бордюр. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Окрім цього, ОСОБА_1 19.06.2026 о 01.20 год. в м. Калуш по вул. Пиромислова, 10 будучи причетним до ДТП, яка мала місце в м.Калуш по вул. Промислова 19.06.2026 року о 01.20 залишила місце пригоди до приїзду працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.10а ПДР України відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 19.06.2026 року близько 01.00 год до нього зателефонував його син ОСОБА_2 та повідомив, що привіз його старшого сина ОСОБА_3 до Калуської ЦРЛ, так як в нього порізана рука та ідуть великі крововтрати. Після даного повідомлення він сів за кермо свого автомобіля марки «Фіат Скудо» д.н.з. НОМЕР_2 та вирушив до лікарні. Під час руху перед кільцем не встиг загальмувати та здійснив наїзд на бордюр. Однак, так як спішив до сина в лікарню, то викликав по телефону свого знайомого, щоб швидше потрапити в лікарню. Свій автомобіль залишив на узбіччі, так як не мав змоги на ньому продовжувати рух. Приїхавши в лікарню до сина та пересвідчившись в тому, що йому надано вчасно медичну допомогу, о 06.00 год ранку він повернувся на місце ДТП. Однак на вказаному місці автомобіля не виявилось. Пізніше стало відомо, що автомобіль знаходиться на майданчику Калуського РВП. Зазначає, що оскільки жодної шкоди вчиненим ДТП не завдав, окрім свого транспортного засобу, тому не мав наміру звертатися до поліції. При цьому, факт події ДТП він визнає повністю а не заперечує своєю вини. Щиро кається та просить врахувати викладені обставини, і не застосовувати суворого покарання. 
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши надані докази та матеріали справи, встановив наступне.
Згідно ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно диспозиції статті ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Відповідно вказаної статті об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що виражається в залишенні місця ДТП до якого вони були причетні. 
Однак, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, встановлено факт вчинення ДТП ОСОБА_1 шляхом наїзду на бордюру, та підтверджують його неможливість з`ясувати всі обставини справи на час вчинення ДТП, наслідком чого пояснюють його дії по залишенню місця ДТП. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши його письмові пояснення від 19.06.2026 року, суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_1 дійсно був учасником ДТП, однак через наявні в нього проблеми зі здоров`ям сина, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_4 від 19.06.2026 року (а.с.13-14), він допустив неуважність та здійснив наїзд на перешкоду – бордюр. Усвідомивши факт ДТП та неможливість продовжувати рух своїм автомобілем, залишив його на узбіччі. При цьому, шкоди нікому не було завдано. Окрім того, він повернувся на місце ДТП після того, як минувала небезпека з здоров`ям його сина. Не виявивши свого автомобіля звернувся в поліції. Дані письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи вказують на невинність ОСОБА_1 та спростовують дані, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 697011 від 19.06.2026.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Зважаючи на те, що будь-яких об`єктивних та достовірних доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_5 в порушенні ПДР України під час вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди справа не містить, а тому відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в даній справі необхідно закрити узв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останнього.
Поряд з цим, згідно ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає, після порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
ОСОБА_1 не заперечив той факт, що він вчинив дорожньо-транспортну пригоду, здійснивши наїзд на бордюру. 
Пунктом 12.3 ПДР України визначено, що  у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Вивчивши матеріали справи та вислухавши думку її учасників, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу правопорушника, його майновий стан й обставини справи і вважає, що йому слід обрати стягнення у виді штрафу. 
Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Таким чином, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 124, 247, 283-287 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Адміністративну справу щодо  ОСОБА_1  за ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (Отримувач ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/ 21081300 Код отримувача (ЄДРПОУ)- 37951998 Банк отримувача- Казначейство України (ел.адм.подат.) Номер рахунку (IBAN) - UA148999980313070149000009001).
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 1700 грн. 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783 Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджету:22030106 – 665,60 грн. судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: