Справа № 438/1018/26 
Провадження № 3/438/373/2026 

П О С Т А Н О В А
іменем України

15 вересня 2026 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Раданович Г.М., розглянувши матеріалами, які надійшли від ВП № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
встановив:

У провадженні Бориславського міського суду Львівської області перебувають матеріали обєднаної адміністративної справи №438/1018/26, провадження №3/438/373/2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №680492 від 31 травня 2026 року, 31.05.2026 близько 19:46 год у м. Бориславі по вул. Гірна, водій гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом spark activan е без д.н.з. не маючи права керування даним транспортними засобом, чим порушив п.2.1.а. ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП. 
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №680504 від 31 травня 2026 року, 31.05.2026 близько 19:46 год у м. Бориславі по вул. Гірна, водій гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом spark activan е без д.н.з., чим порушив пункт 2.9.в. Правил дорожнього руху – керування водієм транспортного засобу без номерного знака, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. 
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №680501 від 31 травня 2026 року, 31.05.2026 близько 19:46 год у м. Бориславі по вул. Гірна, водій гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом, не користувався мотошоломом, чим порушив пункт 2.3.г. Правил дорожнього руху – порушення правил користування мотошоломом, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП. 
Неповнолітній ОСОБА_1 разом із законним представником у судове засідання повторно не з`явилися, про причини неприбуття суду не повідомили, хоча судові повістки про виклик з датою, часом та місцем розгляду справи неодноразово надсилалися за адресою проживання повнолітнього ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.
Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, насамперед увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відтак, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності, здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.
При цьому правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника незалежно від наявності про це клопотання неповнолітнього.
Положення частини 1 і 3 статті 270 КУпАП передбачають, що інтереси неповнолітньої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності мають право представляти її законні представники (батьки, усиновителі). Законні представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.
Статтею 242 ЦК України, передбачено, що законними представниками неповнолітнього є батьки (усиновлювачі).
Частина 2 ст. 33 ЗУ «Про національну поліцію», визначає, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
Даними протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕПР1 №680492 від 31 травня 2026 року, серії ЕПР1 №680504 від 31 травня 2026 року, серії ЕПР1 №680501 від 31 травня 2026 року та з відеозаписів, долучених до матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції вимог наведених вище норм законодавства дотримано не було, оскільки складання протоколів про адміністративне правопорушення відосно неповнолітнього ОСОБА_1 здійснювалося за відсутності його законних представників – батьків. На виконання вимог ч. 6 ст. 41 ЗУ «Про національну поліцію», працівники поліції, дізнавшись про вік ОСОБА_1 , зобов`язанні були негайно повідомити його батьків про місце перебування їх неповнолітнього сина, і лише після прибуття законного представника неповнолітньої особи, могли опитувати останнього, а також складати та надавати для підписання протоколи про адміністративне правопорушення, чого поліцейськими зроблено не було.
Таким чином, працівниками поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_1 було істотно порушено право останнього на захист, оскільки не забезпечено прибуття на місце події його законного представника, за відсутності якого було складено протоколи про адміністративні правопорушення, що робить ці протоколи очевидно недопустимими доказами у справі.
Будь-яких доказів, які б були належними, достовірними, допустимими і які б спростовували встановленні судом обставини, матеріали справи не містять.
Положення ст. 62 Конституції України, які знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що наявні в матеріалах адміністративної справи протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №680492 від 31 травня 2026 року, серії ЕПР1 №680504 від 31 травня 2026 року, серії ЕПР1 №680501 від 31 травня 2026 року, складеними із грубим порушенням права особи на захист, що робить їх недопустимими доказами у справі, тому відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а провадження по справі відносно нього підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 23, 24-1, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
постановив:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя Григорій РАДАНОВИЧ