Справа №760/21105/25
2/760/2289/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Українця В.В.
при секретарі Гуцало М.В.
розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року ТДВ «Страхова група «Оберіг» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів. 
Свої вимоги мотивувало тим, що 19 квітня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «KIA Sportage» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . 
Згідно з постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України. 
На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-200940594, укладеного ТДВ «Страхова група «Оберіг» щодо страхування автомобіля марки «KIA Sportage» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Транспортний засіб марки «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 був застрахований відповідно до договору добровільного страхування у ПрАТ «СК «Ультра».
ПрАТ «СК «Ультра» на виконання умов договору відповідно до платіжних доручень від 01 червня 2021 року та від 26 жовтня 2021 року здійснило виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля марки «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 100000 гривень.
ПрАТ «СК «Ультра» звернулось до ТДВ «Страхова група «Оберіг» з заявою про виплату страхового відшкодування. 
Відповідно до Звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 без урахування зносу та з урахуванням ПДВ складає 87361 гривню 09 копійок, в тому числі ПДВ на запасні частини у сумі 8503 гривні 41 копійки. 
Оцінену шкоду було зменшено на суму ПДВ на запасні частини у розмірі 8503 гривні 41 копійки та франшизу у сумі 2500 гривень. 
У зв`язку з цим, ТДВ «Страхова група «Оберіг» виплатило потерпілому страхове відшкодування в розмірі 76357 гривень 86 копійок, що підтверджується платіжною інструкцією.
З Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-200940594 вбачається, що місце реєстрації (проживання) власника транспортного засобу (фізичної особи) вказано - с. Тарасівка, Київська область (інші населені пункти - Зона 5, коефіцієнт К2 - 1,5).
У ході розслідування страхового випадку було отримано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 02 травня 2019 року, відповідно до якого місце реєстрації (проживання) власника транспортного засобу марки «KIA Sportage» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зазначено м. Київ, що відноситься до Зони 1 та відповідає розміру коригуючого коефіцієнта - 3,2-4,8. 
Таким чином, полісом було невірно застосовано коригуючий коефіцієнт в залежності від місця реєстрації (проживання) власника транспортного засобу - 1,5, замість 3,2-4,8, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно-правовими актами, що передбачає більший розмір страхового платежу. 
Відповідно до ст. 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Враховуючи винність відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, а також зазначення останнім неправдивої інформації щодо місця реєстрації (проживання) власника транспортного засобу, відповідач порушив вимоги законодавства та зобов`язаний компенсувати позивачу 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 38178 гривень 93 копійки.
10 листопада 2023 року відповідачу було направлено досудову вимогу про виплату грошових коштів, проте останній проігнорував її та кошти позивачу не виплатив. 
Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача:
-38178 гривень 93 копійки - страхове відшкодування;
-7337 гривень 85 копійок - інфляційні втрати;
-17274 гривні 30 копійок - пеня;
-1826 гривень 31 копійку - три проценти річних. 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження. 
З письмових заперечень відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що відповідно до надано позивачем полісу адреса страхувальника вказана - м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 41. Також зазначений корегуючий коефіцієнт. Така ж адреса вказана в реєстраційному посвідченні керованого ним автомобіля. За місцем реєстрації автомобіля встановлюється коригуючий коефіцієнт для юридичних осіб. Оскільки відповідач не є юридично особою, тому коригуючий коефіцієнт мав встановлюватись за місцем проживання винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, на час пред`явлення позову до суду Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на який посилається позивач, втратив чинність. Також, зазначено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Витрати на правничу допомогу в сумі 7300 гривень не підтверджено достовірними доказами. 
З додаткових пояснень представника позивача вбачається, що місце реєстрації власника автомобіля є одним з ключових показників, що безпосередньо впливає на частоту аварій. Саме тому вартість полісу для мешканця столиці та жителя невеликого села може відрізнятися майже у 5 разів. Поліс укладається на підставі наданої страхувальником інформації та саме страхувальник несе відповідальність за її достовірність та її підтримання в актуальному стані. Страховик не має права достроково припинити дію укладеного договору страхування щодо якого виявлено заниження страхового платежу або факт надання недостовірної інформації чи її приховування. Зона реєстрації власника автомобіля передбачає значне збільшення страхового платежу. Приховавши реальне місце реєстрації власника автомобіля, страхувальник позбавив страховика його законного права - оцінити реальний ризик та отримати страховий платіж в повному підвищеному розмірі. Страхувальник зобов`язаний протягом строку дії договору повідомляти страховика про будь-які зміни істотних обставин ризику та інших обставин, що впливають на розмір премії. Зміна місця реєстрації автомобіля є саме такою суттєвою обставиною, оскільки вона прямо визначає розмір страхового платежу. Неправомірне заниження розміру страхового платежу дає можливість страхувальнику недоплачувати десятки тисяч гривень страхового платежу за декілька років. Зазначене призводить до недоотримання страховиком страхових платежів, що порушує його права. 
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 19 квітня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «KIA Sportage» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . 
Згідно з постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України. 
На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-200940594, укладеного ТДВ «Страхова група «Оберіг» щодо страхування автомобіля марки «KIA Sportage» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Транспортний засіб марки «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 був застрахований відповідно до договору добровільного страхування у ПрАТ «СК «Ультра».
ПрАТ «СК «Ультра» на виконання умов договору відповідно до платіжних доручень від 01 червня 2021 року та від 26 жовтня 2021 року здійснило виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля марки «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 100000 гривень.
ПрАТ «СК «Ультра» звернулось до ТДВ «Страхова група «Оберіг» з заявою про виплату страхового відшкодування. 
Відповідно до Звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 без урахування зносу та з урахуванням ПДВ складає 87361 гривню 09 копійок, в тому числі ПДВ на запасні частини у сумі 8503 гривні 41 копійки. 
Оцінену шкоду було зменшено на суму ПДВ на запасні частини у розмірі 8503 гривні 41 копійки та франшизу у сумі 2500 гривень. 
У зв`язку з цим, ТДВ «Страхова група «Оберіг» виплатило потерпілому страхове відшкодування в розмірі 76357 гривень 86 копійок, що підтверджується платіжною інструкцією.
З позову вбачається, що відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-200940594 місце реєстрації (проживання) власника транспортного засобу (фізичної особи) вказано - с. Тарасівка, Київська область (інші населені пункти - Зона 5, коефіцієнт К2 - 1,5). У ході розслідування страхового випадку було отримано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 02 травня 2019 року, відповідно до якого місце реєстрації (проживання) власника транспортного засобу марки «KIA Sportage» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зазначено м. Київ, що відноситься до Зони 1 та відповідає розміру коригуючого коефіцієнта - 3,2-4,8. 
Таким чином, полісом було невірно застосовано коригуючий коефіцієнт в залежності від місця реєстрації (проживання) власника транспортного засобу - 1,5, замість 3,2-4,8, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно-правовими актами, що передбачає більший розмір страхового платежу. 
Позивач просить стягнути з  ОСОБА_1 на користь позивача 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 38178 гривень 93 копійки.
Відповідно до ст. 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди) у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Відповідач у запереченнях вказує на те, що на час пред`явлення позову до суду Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на який посилається позивач, втратив чинність.
Разом з тим, редакція вказаного закону діяла на момент спірних правовідносин, а саме на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19 квітня 2021 року.
Відповідач, заперечуючи доводи сторони позивача, посилається на те, що відповідно до надано позивачем полісу адреса страхувальника вказана - м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 41. Також зазначений корегуючий коефіцієнт. Така ж адреса вказана в реєстраційному посвідченні керованого ним автомобіля. За місцем реєстрації автомобіля встановлюється коригуючий коефіцієнт для юридичних осіб. Оскільки відповідач не є юридично особою, тому коригуючий коефіцієнт мав встановлюватись за місцем проживання винуватця дорожньо-транспортної пригоди.
Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09 липня 2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди) визначено, що страховики повинні застосовувати базовий страховий платіж та коригуючи коефіцієнти у розмірах, затверджених цим розпорядженням. 
Вбачається, що відповідальність страхувальника на підставі ст. 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настає у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування. 
Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09 липня 2010 року № 566 було встановлено типи коригуючих коефіцієнтів, зокрема, залежно від сфери використання транспортного засобу, що включає в себе:
-легковий автомобіль (крім таксі), який використовується фізичною особою;
-легковий автомобіль (крім таксі), який використовується юридичною особою;
-вантажні автомобілі, автобуси з кількістю місць для сидіння до 20 (крім таксі), автобуси з кількістю місць понад 20, причепи до вантажних та легкових автомобілів, мотоцикли та моторолери;
-легковий автомобіль або автобус з кількістю місць для сидіння до 20, який використовується фізичною особою для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі;
-легковий автомобіль або автобус з кількістю місць для сидіння до 20, який використовується юридичною особою для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі.
Вбачається, що статтею 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачена відповідальність за невірне застосування типу коригуючого коефіцієнту залежно від місця реєстрації (проживання) власника транспортного засобу. 
З Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-200940594 від 15 серпня 2020 року вбачається, що місцем проживання ОСОБА_1 вказано - АДРЕСА_1 , а місцем реєстрації транспортного засобу марки «KIA Sportage» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є: с. Тарасівка Київської області. 
Крім того, зазначеним Полісом визначені коригуючі коефіцієнти, що застосовуються для розрахунку розміру страхового платежу. 
Відповідно до ст. 17.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент підписання Полісу) при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.
Вбачається, що інформація про місце проживання власника транспортного засобу та місце реєстрації транспортного засобу марки «KIA Sportage» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 надана страховику відповідачем, що не заперечується сторонами. 
За таких обставин, позивачем здійснений розрахунок та виплата страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов укладеного між сторонами договору. Зазначені умови були погоджені сторонами при укладенні договору та не містять неправдивої інформації.  
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).
Стороною позивача не надано доказів на обґрунтування своїх доводів, викладених у позові, зокрема, щодо підтвердження факту того, що забезпечений транспортний засіб використовувався у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування. 
З огляду на викладене, вимога ТДВ «Страхова група «Оберіг» про стягнення з відповідача 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 38178 гривень 93 копійки задоволенню не підлягає. 
Позивач також просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача: 
-7337 гривень 85 копійок - інфляційні втрати;
-17274 гривні 30 копійок - пеня;
-1826 гривень 31 копійку - три проценти річних. 
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних х простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Законом визначено зобов`язання щодо сплати таких сум за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Правовідносини, що виникли між сторонами, витікають не з грошових зобов`язань, а стосуються договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 в ТДВ «Страхова група «Оберіг».
Крім того, вимоги позивача про стягнення інфляційного збільшення суми боргу, трьох процентів річних та пені є похідними від первинної вимоги, а тому також не підлягають задоволенню. 
З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись статтями 17.3, 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» » (у редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди), статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (м. Київ, вул. Васильківська, 14) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення коштів.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя: