справа № 274/2589/26
провадження № 2/0274/2254/26

Рішення
Іменем України 
22.07.2026 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -
в с т а н о в и в :

Представник ТОВ "Юніт капітал" Кукса К.О. звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідачки на користь Товариства заборгованість за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 року в розмірі 31169,28 грн.
В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що 01.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - первісний кредитор) та відповідачка уклали кредитний договір №901037948 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.    01.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6400,00 грн на банківську карту ОСОБА_1 .
Внаслідок неналежного виконання умов договору утворилась заборгованість за кредитним договором.
28.11.2018 між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 270 від 06.02.2024 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 року.
31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 31.07.2024 до договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023.
У подальшому, 04.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та позивачем було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 року. 
Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 року в розмірі 31169,28 грн., яка складається з наступного: 6400,00 грн - заборгованість по кредиту та 24769,28 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам.
Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.04.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб (а.с. 126 - 127).
Відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця її проживання, яку отримала 21.04.2026.
Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідачки відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 01.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із Заявкою на отримання грошових коштів в кредит, в якій визначено суму кредиту - 6400,00 грн, строк кредитування - 30 днів (а.с.28).
З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачка була ознайомлена з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику (а.с.29-35,37-54).
01.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №901037948.
Відповідно до п. 1.1. якого Товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 6400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов договору та додатків до нього. 
Сторони погодили наступні умови повернення кредиту:
п. 7.2. в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 
п.7.2.1. закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; 
п.7.2.2. дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. договору. 
п.7.3. кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 31.12.2028.
Згідно п.2.2. договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника.
Відповідно до п. 2.3. кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6400 грн 00 коп. (шість тисяч чотириста грн. нуль коп.) 01.12.2023 (що є датою надання кредиту).   
Пунктом 2.4. другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. 
Згідно п.2.5. загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору. 
Пунктом 2.6. передбачено, що кредит надається з метою задоволення поточних як споживчих так і не споживчих потреб позичальника (не цільовий кредит). 
Згідно п.3.1. позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. 
Згідно п.3.2. сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.
Згідно п. 5.1 договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4149-49XX-XXXX-4521, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено (п.8.1.)
Процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче (п.8.2.).
Згідно п. 8.3. протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначають наступним чином: 
8.3.1. за період від дати видачі кредиту до 31.12.2023 р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 394,20 (триста дев`яносто чотири цілих дві десятих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,08 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі – дисконтна процентна ставка); 
8.3.2. уразі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 31.12.2023 р. проценти нараховуються за ставкою 791,10 (сімсот дев`яносто одна цілих одна десята) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,17 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі – індивідуальна процента ставка). 
Згідно п.8.4. після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
Договір про надання кредиту підписаний відповідачкою 01.12.2023 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора "PNUY-8652" (а.с.14 -23,36).
Невід`ємною частиною договору, згідно п. 4.1 договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (а.с.24-27).
Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача зазначено в Паспорті споживчого кредиту (а.с.12 - 13).
01.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» згідно платіжного доручення від 01.12.2023 перерахувало кредитні кошти в сумі 6400,00 грн на банківську карту відповідачки № НОМЕР_1 . У графі «призначення платежу» вказано про переказ коштів за договором №901037948 від 01.12.2023 (а.с.55).
Факт переказу коштів на рахунок відповідачки підтверджується також інформацією АТ КБ "Приватбанк", наданої на виконання ухвали суду від 14.04.2026, згідно якої на ім`я ОСОБА_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 . Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за даною картою: НОМЕР_3 . В період з 01.12.2023 по 01.12.2023 на карту було зараховано кошти в сумі 6400,00 грн. Вказана інформацію підтверджується також випискою по рахунку.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 станом на 06.02.2024 заборгованості ОСОБА_1 становила 15339,52 грн., яка складається з наступного: 6400,00 грн - заборгованість по кредиту та 9130,24 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам (а.с.103 - 104).
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Отже, вищевказані обставини підтверджують факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору №901037948 від 01.12.2023.
Також під час розгляду справи встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 (а.с.61-66).
Згідно п. 2.1 укладеного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Згідно п. 1.3. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Відтак, договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу.
Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року.
28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с.66 зворот). 
31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01 (а.с. 67-71). 
31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 (а.с. 72).
31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 (а.с. 72 зворот).
31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 (а.с. 73).
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 270 від 06.02.2024 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 на загальну суму 15530,24 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 6400,00 грн, заборгованість по відсоткам - 9130,24 грн (а.с. 74 - 75).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 станом на 31.07.2023 розмір заборгованості ОСОБА_1 становив 31169,58 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 6400,00 грн, заборгованість по відсоткам - 24769,28 грн (а.с.105 - 106).
31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 (а.с. 77-81).
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 31.07.2024 до договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки відповідача за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 на загальну суму 31169,58 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 6400,00 грн, заборгованість по відсоткам - 24769,28 грн (а.с. 87 - 88).
04.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та позивачем було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 (а.с. 90-95). 
Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 на загальну суму 31169,58 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 6400,00 грн, заборгованість по відсоткам - 24769,28 грн (а.с .96 - 97). 
Згідно Виписки з особового рахунку за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Юніт капітал» становить 31169,58 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 6400,00 грн, заборгованість по відсоткам - 24769,28 грн (а.с.107).
За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 року у справі № 752/8842/14-ц).
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
З постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 слідує, що факт не вчинення жодних дій щодо розірвання кредитного договору або визнання його недійсним тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором вказує на визнання наведеного кредитного договору таким, що є укладеним.
Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до наданих розрахунків заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023, проведеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 06.02.2024 розмір заборгованості становив 15339,52 грн, з яких тіло кредиту - 6400,00 грн, відсотки за користування кредитом - 9130,24 грн. 
Разом з тим строк кредитування відповідно до договору становив 30 днів, тобто до 31.12.2023 року, доказів того, що позичальник ініціювала продовження строку користування кредиту та зміну дати повернення всієї суми кредиту у порядку, передбаченому договором, матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор продовжив строк дії кредиту. Таким чином суд вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості зі сплати процентів нарахованих після 31.12.2023 року.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що проценти підлягають нарахуванню за період з 01.12.2023 по 31.12.2023 в розмірі 8473,60 грн.
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за процентами, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
Позивачем не надано доказів пролонгації строку кредитування.
Проте, вказана обставина не позбавляє позичальника обов`язку повернути позивачеві фактично отримані ним кредитні кошти та проценти нараховані в межах строку кредитування.
Отже позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 в розмірі 14873,60 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 6400,00 грн, заборгованість по відсоткам - 8473,60 грн.
Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.  
Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору №10/09/25-02 від 10.09.2025 року про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «Юніт капітал» та АБ «Соломко та партнери», додаткову Угоду №25770749197 від 20.11.2025 до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, Акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 (а.с.115-119).
Відповідно до пропорційності, як основної засади цивільного судочинства, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. 
Загальна ціна позову в даній справі становить 31169,28 гривень, натомість заявлені до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу - 7000,00 гривень.
Тому, з врахуванням принципу пропорційності судових витрат предмету спору та ціні позову, передбачає певну частку у співвідношенні до ціни позову чи предмету спору.
За такого, з врахуванням описаних вище обставин, пропорційними будуть витрати на професійну правничу допомогу по даній справі в розмірі 3340,30 грн, які підлягають стягненню з відповідачки ( пропорційно до задоволених позовних вимог). 
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1270,50 грн.
Керуючись ст. 12-13,76-81,89,258,263-265,274-275,279,354 ЦПК України, суд 

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», (місцезнаходження: м.Київ, бульвар Л.Українки, 34, офіс 333,ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором №901037948 від 01.12.2023 в розмірі 14873,60 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 6400,00 грн, заборгованість по відсоткам - 8473,60 грн
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», (місцезнаходження: м.Київ, бульвар Л.Українки, 34, офіс 333,ЄДРПОУ 43541163) судовий збір у розмірі 1270,50 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3340,30 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст рішення виготовлено 22 липня 2026 року   

Суддя : Т.М. Вдовиченко