ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/29123/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ПРОЕКТБУД» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року (суддя Бухтіярова М.М.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ПРОЕКТБУД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ПРОЕКТБУД» звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07 червня 2024 року за № 0/368450407 на суму 237419,55 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року відмовлено у задоволені позову.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, з підстав зазначених в позові.
В обґрунтування зазначено, що судом неправильно застосовані норми права п.11 підрозділу 10 розділу XX ПК України.
Так, відповідачем щодо позивача винесено податкове повідомлення- рішення №0/368450407, яким до позивача застосовано штраф згідно ст. 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрацій податкових накладних на загальну суму 921 216,60 гривень.
Згідно п. 11 підрозділу 10 розділу XX ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).
Отже, штрафні санкції з правопорушення позивача мали бути застосовані у розмірі, чинному на день прийняття ППР, тобто – 07.06.2024.
08.02.2023 набрав чинності Закон України від 12.01.2023 №2876-IX, яким внесено до розділу XX «Перехідні положення» ПК України такі зміни та підрозділ 2 доповнено пунктами 89 та 90.
Отже, саме штрафні санкції мали бути застосовані до позивача саме згідно Закону №2876-IX.
На думку позивача, відповідач мав обчислювати граничний строк реєстрації податкових накладних та визначати розмір штрафної санкції за несвоєчасну таких накладних саме на підставі положень Податкового кодексу України згідно Закон України від 12.01.2023 №2876-IX (тобто – відповідно до п. 89, 90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України), а не на підставі ст. 120-1. Податкового кодексу України.
Позивачем надано розрахунок штрафу при правильному застосування ставок штрафних санкцій граничних строків реєстрації податкових накладних, щодо яких відповідачем винесено податкові-повідомлення рішення та відповідних штрафних санкцій згідно п. 89, 90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, за яким сума штрафу мала скласти 91 387,58 грн.
Таким чином, в результаті неправильного визначення ставок штрафних санкцій, спірне податкове повідомлення-рішення є необґрунтованими на суму 146 031,97 грн., оскільки штрафні санкції застосовуються згідно законодавства, яке діє на момент застосування таких санкцій в силу прямого припису пунктом 11 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, а граничні строки реєстрації податкових накладних на період дії воєнного стану визначено в п. 89 підрозділу 2 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України.
Скаржник посилається на п. 52-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.
Так, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням застосовані штрафні санкції до позивача саме в період дії мораторію на застосування таких санкцій під час карантину (п. 52-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України). Ця норма є чинною дотепер, а тому створює для позивача легітимні очікування щодо того, що норма права, яка існує, буде застосовуватися, однак відповідач зазначений мораторій проігнорував.
Карантин в Україні закінчився 30 червня 2023 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236. Податкове повідомлення-рішення винесено щодо податкових накладних за період листопада 2022 по червень 2023 року, тобто – спірні правовідносини щодо подання податкових накладних з ПДВ виникли, тривали та завершилися до завершення карантину, штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних також застосовано в період дії карантину.
Таким чином, відповідачем порушено пункт 52-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. Позивач наголошує на тому, що ця норма права була та є чинною, жодної змістовної та обґрунтованої підстави для її незастосування не існує, оскільки це норма права, яка безпосередньо регулює спірні правовідносини і встановлює конкретне правило поведінки, яке забороняє застосовувати штрафні санкції до завершення карантину.
Скаржник наголошує, що неправильному застосуванні норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Також скаржник зазначає щодо податкової накладної від 23.11.2022 №4 складеної с порушенням строків реєстрації, а саме 14.03.2023, став той факт, що спочатку ПН з помилковою датою було передано на реєстрацію та зареєстровано у ЄРНН без порушення встановленого строку, а саме ПН від 18.11.2022 за № 4 та ПН від 18.11.2022 за № 3 (яка була зупинена). Подання на реєстрацію нової ПН від 23.11.2022 зумовлене виправленням помилки і не вплинуло на обсяг постачання за даними правильної ПН від 23.11.2022 та зменшення податкових зобов`язань за даними декларації за листопад 2024 року. Цю помилку підприємство виявило вже після закінчення граничних строків, а саме 13.03.2023, тому підприємством у момент виявлення – 13.03.2023 складено розрахунок коригування до ПН від 18.11.2022 № 2, та 14.03.2024 складена нова ПН від 23.11.2022 №4, разом з цим підприємством було подано уточнюючий розрахунок за цій період, де відображено скоригована ПН та неврахована зупинена ПН від 18.11.2022 № 3. За результатами проведених коригувань обсяг постачання за листопад 2024 року склав 3 217 706, 00 грн. (без врахування ПДВ), сума ПДВ – 643 541 грн., податкові зобов`язання до сплати ПДВ в бюджет склали 75603,00 грн. в той час як за даними початкової декларації з помилковими ПН обсяг постачання за звітний період склав 3 219 350, 00 грн. (без врахування ПДВ), сума ПДВ – 643 870 грн., податкові зобов`язання до сплати ПДВ в бюджет склали склали 75932,00 грн, тобто різниця 329 грн.
При цьому на правильність складання декларації з ПДВ за листопад 2022 року ця помилка не вплинула, не зменшила податкових зобов`язань зі сплати до бюджету, податкові зобов`язання були сплачені у строк та в повному обсязі, тобто уточнюючий розрахунок (УР) до декларації за листопад 2022 не складався, та декларація не виправлялась.
Так, у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг та реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних платник податку з метою виправлення допущеної помилки має право згідно з пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України скласти розрахунок коригування до помилкової податкової накладної. Такий розрахунок коригування підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку на додану вартість, на якого була складена помилкова податкова накладна (покупцем (отримувачем) товарів/послуг).
При цьому, помилково виписана податкова накладна не тягне жодних правових наслідків.
Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 05.03.2019 року по справі № 806/2975/16.
Факт помилкової реєстрації платником податків податкової накладної та/ або розрахунку коригування та надалі виправлення самостійно виявленої помилки не може бути підставою для автоматичного застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації. Якщо умови договору, укладеного платником податків із відповідним контрагентом, передбачають складення постачальником за підсумками місяця зведеної податкової накладної, то факт помилкової реєстрації платником податків податкової накладної та виправлення самостійно виявленої помилки не може бути підставою для автоматичного застосування штрафних санкцій на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України. (постанови Верховного Суду від 31 серпня 2020 року у справі № 804/5062/16).
Помилкове виписування податкової накладної не тягне за собою відповідальності за порушення граничного строку реєстрації в разі помилкової реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних або ж відсутності обов`язку скласти та реєструвати таку накладну. (постанова Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 809/1420/17).
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В обґрунтування зазначено, зокрема, що відповідно інформації наведеній у матеріалах перевірки (акт перевірки, додаток до податкового повідомлення-рішення №0368450407 від 07.06.2024 року) перевіркою встановлено порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних. 
Факт порушення терміну реєстрації вищевказаних податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних підтверджено даними ЄРПН.
Вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються (абзац 17 підпункт 69.2 пункт 69 підрозділ 10 розділ ХХ Кодексу).
Розповсюджувати дію пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України, до внесення змін Законом № 2876-IX) є неможливим.
Зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом №2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ПРОЕКТБУД» зареєстроване 12.10.2016, про що вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію юридичної особи за ідентифікаційним кодом 40891915; перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області; місцезнаходження юридичної особи: 49044, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 24а, прим. 71.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид господарської діяльності товариства за КВЕД: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
23.04.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ПРОЕКТБУД» (код ЄДРПОУ 40891915) з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.
За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки від 23.04.2024 №26798/04-36-04-07/40891915.
За висновками акту перевіркою встановлено порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних: №4 від 23.11.2022, №4 від 26.06.2023, №5 від 29.06.2023.
07.06.2024 на підставі акту від 23.04.2024 №26798/04-36-04-07/40891915 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» №0/368450407, згідно з яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ПРОЕКТБУД» застосовано штраф за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування за період 11.2022, 06.2023 в ЄРПН, на загальну суму 237419,55грн.
Відповідно до Додатку до податкового повідомлення-рішення від 07.06.2024 №0/368450407 розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН такий: ПН № 4 від 23.11.2022, дата реєстрації 14.03.2023 (89 днів затримки), 40% штрафу від суми ПДВ 584127,92 грн., що становить 233651,17грн.; ПН № 4 від 26.06.2023, дата реєстрації 05.02.2024 (202 дні затримки), 15% штрафу від суми ПДВ 9649,00 грн., що становить 1447,35грн.; ПН № 5 від 29.06.2023, дата реєстрації 05.02.2024 (202 днів затримки), 15 % штрафу від суми ПДВ 15473,56 грн., що становить 2321,03грн.
Копію податкового повідомлення-рішення надіслано позивачу засобами поштового зв`язку, однак конверт з вмістом вказаного поштового відправлення було повернуто поштовим відділенням контролюючому органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI.
Згідно п.201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи а зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до абз.1 п.201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Положенням абз.4 п.201.10 статті 201 ПК України передбачено, що податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з абз.14 п.201.10 статті 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Статтею 120-1 ПК України, визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної. 
Тобто, законодавець передбачив для платників податків відповідальність за порушення п.201.10 статті 201 ПК України.
Згідно п.120-1.1 статті 120 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Отже за порушення строків реєстрації податкових накладних до платника застосовується штраф за п.120-1.1 статті 120-1 ПК України.
Так, Законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування», який набрав чинності 08.02.2023, зокрема підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктами 89 та 90 такого змісту:
« 89. Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
90. Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі: 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів; 69.18. Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, з метою захисту прав платників, збереження та захисту даних надання електронних сервісів та приймання електронних документів від платників податків здійснюються у робочі дні з 8 години до 20 години.
Операційний день для реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, на який припадає граничний строк реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, триває з 0 годин 00 хвилин до 24 години 00 хвилин.
Квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації щодо податкових накладних/розрахунків коригування, поданих для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, на який припадає граничний строк реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, надсилається платнику податку не пізніше наступного операційного дня.
Якщо протягом наступного операційного дня після операційного дня, на який припадає граничний строк реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається не пізніше наступного операційного дня.
Так, Законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ, який набрав чинності 08.02.2023, збільшено тривалість граничного строку реєстрації податкової накладної, залежно від дня її складення, та зменшено відсоткові розміри ставок штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, предметом спору у даній справі є своєчасність виконання платником податку свого податкового обов`язку щодо дотримання термінів, зокрема, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування та правомірність притягнення платника податку до відповідальності за порушення строків реєстрації ПН/РК в умовах карантину та воєнного стану в Україні.
Законом України від 12 січня 2023 року № 2876-IX «Про внесення змін до розділу XX «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» (набрав чинності 08 лютого 2023 року) підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктами 89 та 90, якими на період дії воєнного стану збільшені строки реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування та зменшені розміри штрафних санкцій за їх порушення.
Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997, стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Закон № 2876-IX не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності. 
Зазначення в пунктах 89 та 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України «Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні» не є та не може розцінюватись як пряма вказівка, що зазначені пункти мають зворотну дію в часі, тобто їх дія має поширюється на правовідносини, які виникли з 24 лютого 2022 року. Вказівка про надання нормативно-правовому акту (чи його конкретному пункту, частині, статті) зворотної дії в часі має бути чіткою та однозначною. Як правило, при наданні нормативно-правовому акту (чи його конкретному пункту, частині, статті) зворотної дії в часі вказується конкретна дата з якої правовідносини регулюються саме у визначений таким нормативно-правовим актом (пунктом, частиною, статтею) спосіб.
Крім того, відповідальність, встановлена пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, застосовується за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу, тобто прямо пов`язана зі збільшеними строками реєстрації податкових накладних.
Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної.
Отже розповсюджувати дію пунктів 89, 90 на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України, до внесення змін Законом № 2876-IX) є неможливим.
Відтак зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом №2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).
У постанові від 18 лютого 2025 року у справі № 400/226/24 Верховний Суд також зазначав, що положення пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України перебувають у нерозривній єдності. Такого роду підхід обумовлюється формально-юридичною логікою: приписи пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України мають взаємно відсильні норми одна на одну. Положеннями Закону № 2876-ІX не було скасовано чи прямо призупинено дію приписів пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України. З формально-юридичної точки зору, вище зазначені приписи ПК України і надалі продовжують діяти. При цьому, колізія в аспекті одночасної дії різних правил регулювання відповідних відносин наразі долається колізійним принципом «Lex posterior derogat legi priori» (новий закон превалює над старим законом), що однак не означає зворотної дії в часі нового закону. Механіка правового регулювання, яка передбачена у пунктах 89 та 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України перебуває у нерозривній єдності. Зокрема, такий висновок підтверджується взаємними відсильними нормами. Більше того, пункт 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачає окремий склад податкового правопорушення, так як фінансова відповідальність визначається за порушення процедурних правил сформованих у пункті 89, які не є тотожними за своїм темпоральним змістом приписам пункту 201.10. статті 201 ПК України. Положення пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та пункту 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України формують комплексний правовий механізм, який не поширює свою дію на відносини, що мали місце до набрання ними чинності. Зворотна дія у часі положень пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України не є можливою.
Також, Верховний Суд у постановах від 2 квітня 2024 року у справі № 520/18349/23, від 16 липня 2024 року у справі № 440/2936/23 висловив правову позицію, за змістом якої та обставина, що Порядок № 225 набрав чинності лише 6 вересня 2022 року, у будь-якому випадку не позбавляє платників податків права довести у визначений спосіб факт неможливості своєчасно виконати свій обов`язок і після указаної дати, вказавши у заяві про відповідний період, що прямо передбачено указаним Порядком.
Крім того, у постанові від 20 травня 2025 року у справі №380/28195/23 Верховний Суд виснував, що той платник податків, у якого відсутня можливість своєчасно виконати податковий обов`язок, в тому числі й щодо своєчасної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної, з 27 травня 2022 року повинен довести обставини неможливості виконання податкового обов`язку шляхом подання відповідної заяви та документів до контролюючого органу відповідно до вимог Порядку № 225. За умови отримання відповідного рішення контролюючого органу щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку відповідальність, передбачена статтею 120-1 ПК України, до цього платника податків не застосовується.
У постановах від 23 січня 2025 року у справі № 280/4889/24 та від 12 березня 2025 року у справі № 160/12120/24 Верховний Суд вказав, що строки реєстрації розрахунку коригування, в якому передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, обраховуються від дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем), а не від дати складання такого розрахунку.
Верховний Суд у постанові від 12 березня 2025 року у справі № 380/3834/24 зазначив, що для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної на отримувача-платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, відлік строку на їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних розпочинається відповідно до змісту пункту 201.10 статті 201 та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України саме з дня отримання відповідного розрахунку коригування.
Отже, строк для реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних має обчислюватися за приписами положень пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України саме з моменту фактичного надходження розрахунку коригування до покупця.
Матеріалами справи встановлено, що види операцій які здійснює позивач не звільнені від оподаткування та не підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, а тому наявні підстави для застосування штрафу, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України. 
Передбачена приписами пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДПС у строк, встановлений цією статтею.
Як зазначалося вище, зі змісту акту перевірки вбачається, що за результатами проведеної перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 ПКУ, в частині порушення термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних.
Відповідно до зазначеного Акту, перевіркою встановлено порушення строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, з датою складання та строк реєстрації яких скінчився до 08 лютого 2023 року, тобто до набрання чинності Законом № 2876-IX, застосуванню підлягали загальні норми, що передбачають відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, а саме: пункт 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
Колегія суддів не приймає позицію позивача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, оскільки положення пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України є чинними і були чинними на час застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій, а також застосовані за порушення строку, визначеного саме пунктом 201.1 статті 201 ПК України, в той час як норми пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України набрали законної сили вже після вчинення податкового правопорушення. 
Щодо твердження скаржника про застосування пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Верховний Суд у постановах від 24 вересня 2024 року у справі № 520/24541/23, від 24 вересня 2024 року у справі № 560/19985/23, від 24 вересня 2024 року у справі № 560/9886/23 тощо зазначив, що системний аналіз загальних норм (статті 120-1 і 201 ПК України) і тимчасових (пункти 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України) дає підстави для висновку, що станом на час виникнення спірних правовідносин ПК України, фактично, розділив розмір фінансової відповідальності за податкове правопорушення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних на дві категорії в залежності від норми, якою такий строк був встановлений, а саме:
1) у випадку, якщо до конкретної податкової накладної застосовним є строк її граничної реєстрації, встановлений пунктом 201.10 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної поза таким строком утворює склад правопорушення, за яке передбачена відповідальність пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України;
2) у випадку, якщо до конкретної податкової накладної застосовним є строк її граничної реєстрації, встановлений пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, реєстрація податкової накладної поза таким строком утворює склад правопорушення, за яке передбачена відповідальність пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Отже, розмір штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних залежить від складу правопорушення, допущеного платником податків.
Це свідчить про відсутність колізії між загальними нормами (статті 120-1 і 201 ПК України) і тимчасовими (пункти 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України), оскільки відсутні підстави вважати, що одне і те саме питання станом на час виникнення спірних правовідносин врегульовувалося різними нормами права по-різному.
Зазначені норми сформульовані чітко та зрозуміло, не допускають множинного трактування, а відтак немає підстав для застосування до спірних правовідносин норм підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 та пункту 56.21 статті 56 ПК України.
Щодо твердження скаржника про застосування п. 52-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Верховний Суд у постановах від 10 березня 2026 року у справі №160/24242/23, від 23 червня 2026 року у справі №520/23186/24 тощо зазначив, що з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувалися пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Із запровадженням воєнного стану законодавцем ухвалено особливості оподаткування, насамперед шляхом доповнення підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України підпунктом 69.2 (у редакції Закону № 2260-ІХ), який із 27 травня 2022 року чітко установив, що вимоги законодавства щодо «ковідного» мораторію під час воєнного стану не застосовуються. Положення підпункту 69.2 прямо передбачають припинення дії пункту 52-1 під час воєнного стану, тому платник податків не міг мати жодних правомірних очікувань щодо подальшого поширення «ковідного» мораторію в цей період. Відтак у платників податків відсутній простір для ухвалення рішень із різним правовим змістом, що характерно у ситуаціях колізії або неоднозначності норм. При цьому пункт 52-1 не був формально виключений із тексту ПК України, оскільки на момент ухвалення відповідних змін паралельно мали місце як карантин, так і воєнний стан, і є очевидним, що було невідомо, яка з указаних обставин завершиться раніше. Отже, попри те, що пункт 52-1 формально залишався в ПК України, дія цього положення на період воєнного стану фактично була припинена і не могла бути застосована. Наведене правозастосування відповідає позиції, викладеній Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26 лютого 2025 року у справі № 200/4768/23.
Отже, платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в період дії мораторію, запровадженого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а саме з 01 березня 2020 року по 26 травня 2022 року.
Таким чином, оскільки строк реєстрації спірних у цій справі податкових накладних настав вже після 27 травня 2022 року, вони не підпадали під дію мораторію, а тому є правильним висновок суду про законність прийняття ГУ ДПС податкового повідомлення-рішення.
Вказані правові позиції щодо аналізу норм статті 120-1 і 201 ПК України і пунктів 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України викладена Верховним Судом в постанові від 30 січня 2024 року у справі № 280/4484/23, від 12 березня 2024 року у справі № 160/13661/23, від 06 лютого 2024 року у справі № 160/10740/23, від 11 квітня 2024 року справа №380/14133/23, від 21 серпня 2024 року справа № 440/8796/23, від 24 вересня 2024 року справа №560/19985/23 справа №560/9886/23 справа № 520/24541/23, від 26 вересня 2024 року у справі №160/30031/23, від 29 жовтня 2024 року у справі № 460/25523/23, від 28 серпня 2025 року справа №320/40276/23, від 17 вересня 2025 року справа № 520/38042/23, від 18 травня 2026 року у справі №320/32136/23, від 03 липня 2026 року у справі № 320/25851/24, а також у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі № 200/4768/23.
Щодо посилання скаржника на те, що ПН з помилковою датою було передано на реєстрацію та зареєстровано у ЄРНН без порушення встановленого строку, а саме ПН від 18.11.2022 за № 4 та ПН від 18.11.2022 за № 3. Подання на реєстрацію нової ПН від 23.11.2022 виправленням помилки і не вплинуло на обсяг постачання за даними правильної ПН від 23.11.2022 та зменшення податкових зобов`язань за даними декларації за листопад 2024 року.
Колегія суддів зазначає, що до позивача застосовано штрафні санкції саме за порушення реєстрації ПН №4 від 23.11.2022, №4 від 26.06.2023, №5 від 29.06.2023.
Наявність помилки допущеної при реєстрації попередньо поданої ПН не є законодавчо передбаченою підставою для звільнення від відповідальності. Так скаржника не був позбавлений можливості подання розрахунків коригувань тощо в частині ви поправлення допущеної помилки.
За таких обставин, спірне податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, колегія суддів вважає правомірним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.
З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО-ПРОЕКТБУД» залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров