| | Справа №953/854/26 Провадження № 2/613/782/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Сеник О.С.,
за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 953/854/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся до Київського районного суду міста Харкова з позовом до  ОСОБА_1 ,у якому просить: 1) стягнути із  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за договором №532969-КС-002 про надання кредиту від 03.05.2025, що сановить 28300,00 грн; 2) стягнути із  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 03.05.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес Позика» було укладено договір № 532969-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронним повідомленням, підписаним в порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з умовами п. 1 Договору ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. 
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , яку позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором №532969-КС-002, у боржника утворилася заборгованість у розмірі 28300,00 грн, шо складається з : 10000,00 грн – сума прострочених платежів за тілом кредиту, 11300,00 грн – сума прострочених платежів по процентах, 5000,00 грн – сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ, 2000,00 грн – сума прострочених платежів за комісією.
Зазначив, що ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору.
Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення ТОВ «Бізнес Позика» до суду із відповідним позовом.
Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 03.02.2026 матеріали позовної заяви ТОВ «Бізнес Позика» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направлено за підсудністю до Богодухівського районного суду Харківської області.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 07.04.2026 позовну заяву ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзиву на позов не подав.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК Україниу разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно зіст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
03.05.2025 між позивачем ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 532969-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідачем вказаний договір підписаний шляхом використання одноразового ідентифікатора «UA-8818».
Відповідно до п. 2.1 вказаного Договору кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 10000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».
Також сторонами погоджено наступні умови кредитування: строк, на який надається кредит – 16 тижнів. Стандартна процентна ставка в день – 1 %, фіксована. Визначено, що комісія за видачу кредиту становить 2000,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту - 10000,00 грн. Строк дії договору – до 23.08.2025. Денна процентна ставка – 0,91 процентів.
Сторонами у п. 4.2.2 Договору погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дати внесення позичальником платежів, а саме повернення кредиту, з 17.05.2025 по 23.08.2025, усього 8 платежів на загальну суму 20194,52 грн.
До вказаного договору додані паспорт споживчого кредиту (інформація обов`язкова для ознайомлення позичальником), пропозиція (оферта) укласти Договір № 532969-КС-002 про надання кредиту від 03.05.2025, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору № 532969-КС-002 про надання кредиту від 03.05.2025, у яких зафіксовано погоджені сторонами умови надання кредиту, які підписані сторонами.
На підтвердження укладення договору № 532969-КС-002 від 03.05.2025 позивачем надано Анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи http://my.tpozyka.com) та Візуальну форму послідовності дій Клієнта щодо укладення вказаного договору, з яких вбачається, що 03.05.2025 о 06:46 клієнт ОСОБА_1 , використовуючи власний номер телефону, ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет на сайті, надав усю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту. В Анкеті клієнта ОСОБА_1 зазначив банківську карту для перерахунку коштів – № НОМЕР_2 .
На підтвердження переказу грошових коштів ОСОБА_1 позивачем надано підтвердження щодо здійснення переказу коштів від ТОВ «ПрофітГід», відповідно до якого в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції відправника, ТОВ «ПрофітГід» здійснило наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер транзакції – 44624-40837-64744, дата здійснення переказу – 03.05.2025 о 06:48 год., сума переказу – 10000,00 грн, платіжна картка отримувача – НОМЕР_3 , призначення переказу – перерахування грошових коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , згідно кредитного договору № 532969-КС-002 від 03.05.2025 без ПДВ.
З кредитного договору № 532969-КС-002 від 03.05.2025 вбачається, що при його укладенні відповідач вказував номер банківської картки, на яку слід здійснити перерахування коштів №5168-7450-2756-6808.
Отже, позивач виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №5168-7450-2756-6808, станом на 09.01.2026 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 28300,00 грн, яка складається з : 10000,00 грн – за кредитом, 11300,00 грн – по відсотках, 2000,00 грн – по комісії, 5000,00 грн – по відсотках за ст. 625 ЦКУ. Заборгованість в сумі 28300,00 грн сформувалася станом на 23.08.2025 (дата закінчення строку кредитування), після закінчення строку кредитування нарахувань за кредитом позивачем не здійснювалось.
Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «Бізнес Позика» до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Законупередбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Законувважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно ізстаттею 64 Цивільного процесуального кодексу України,статтею 36 Господарського процесуального кодексу Українитастаттею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідност. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно достатті 536 ЦК Україниза користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 532969-КС-002 від 03.05.2025, ТОВ «Бізнес Позика» умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконав, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалась заборгованість у розмірі 28300,00 грн, яка складається з : 10000,00 грн – тіло кредиту, 11300,00 грн – відсотки, 2000,00 грн – комісія за видачу кредиту, 5000,00 грн – відсотки за ст. 625 ЦКУ, штрафи.
Всупереч положенням ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України доказів сплати суми кредиту, відсотків та комісії за кредитним договором № 532969-КС-002 від 03.05.2025 або ж власного розрахунку заборгованості відповідачем не надано, правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика" заборгованості за кредитним договором № 532969-КС-002 від 03.05.2025 у загальному розмірі 23300,00 грн, що складається з: тіла кредиту – 10000 грн, процентів – 11300,00 грн, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) – 2000,00 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь відсотків за ст. 625 ЦКУ/штрафів розмірі 5000,00 грн, суд зазначає наступне.
Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для стягнення відсотків за ст. 625 ЦКУ/штрафів, нарахованих після 24 лютого 2022 року, а тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 відсотків за ст. 625 ЦКУ/штрафів у розмірі 5000,00 грн задоволенню не підлягають.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 82,33%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2191,95 грн (2662,40грн*82,33/100).
Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 142, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.259, 263-265, 274-283,354, 355 ЦПК України, суд, –
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальність «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №532969-КС-002 про надання кредиту від 03.05.2025 в розмірі 23300,00 грн (двадцять три тисячі триста грн 00 коп) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2191,95 грн (дві тисячі сто дев`яносто одна грн 95 коп.).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження за адресою: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрований як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 23.07.2026.

Суддя        О.С. Сеник