Справа № 525/282/26
Номер провадження 2/525/289/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

15 липня 2026 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І., 
за участю  секретаря Лопатки О.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
встановив:
У березні 2026 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначила, що з 11 листопада 2011 перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. У сторін по справі є спільна дитина дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час звернення з позовною заявою до суду з відповідачем ОСОБА_2 проживають разом, але не підтримують із ним відносин, окрім питання виховання дитини. Дочка мешкає з батьком, але повність перебуває на утриманні позивачки, і дана обставина не заперечується відповідачем. Відповідач ОСОБА_2 не допомагає позивачці матеріально забезпечувати їхню дитину. Позивачка намагалася вирішити питання з відповідачем стосовно фінансової допомоги для дочки добровільно в досудовому порядку, але все безрезультатно, він ухиляється від надання грошової допомоги, в зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду. Відповідач ОСОБА_2 працездатний, здоровий, інших утриманців немає, офіційно працює слюсарем на ЦБВО ПАТ ''Укрнафта'' і регулярно отримує заробітну плату. А тому він може і зобов`язаний надавати допомогу у відповідності до вимог Сімейного кодексу України. Дитина потребує матеріального забезпечення. Позивачка працює, але коштів не вистачає на забезпечення дочки та інші її потреби. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 19.03.2026 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 8).
23 квітня 2026 від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Жаги Е.Г. через систему ''Електронний суд'' надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник позивача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів того, що дитина перебуває виключно на утриманні позивача. У відзиві посилався на те, що позивачка з відповідачем та їх дитина проживають в одному будинку, що свідчить про безпосередню участь відповідача у забезпеченні сімейних потреб, у тому числі і потреб дитини. Відповідач належним чином виконує покладений на нього обов`язок щодо утримання дитини. Він бере активну участь у повсякденному житті дитини, а саме: відвозить та забирає її зі шкоди, забезпечує харчуванням, приділяє увагу її побутовим потребам, а також періодично надає грошові кошти, шляхом перерахуванні їх на банківську картку дитини. Відповідач у межах наявних фінансових можливостей, систематично надає матеріальну допомогу, забезпечує дитину необхідними продуктами харчування, одягом, ліками та іншими речами, необхідними для її належного утримання, розвитку та виховання (а.с. 26-28). 
Ухвалою суду від 01.05.2026 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 38).
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, посилався на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки в повному обсязі. 
Представник відповідач ОСОБА_2 – адвокат Жага Е.Г. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 49), направив на адресу суду через систему ''Електронний суд'' заяву, в якій просив, провести розгляду справи за відсутності його та відповідача по справі, при ухваленні рішення просив врахувати обставини, викладені у поданому відзиві на позовну заяву (а.с. 54).
Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину, дочку – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією актового запису про народження дитини з електронної системи ''Дія'' серія НОМЕР_1 виданого 07 травня 2014 Виконавчим комітетом Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 6 (а.с. 2).
Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.
При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.
Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Щодо твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що вони з позивачкою ОСОБА_1 та їх спільною дитиною проживають в одному домоволодінні, отже він бере участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, то суду зазначає, що можливо сторони по справі і проживають спільно в одному будинку, але в матеріалах справи наявні відомості того, що відповідач ОСОБА_2 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 02.03.2026, за заявою власника житла. 
Щодо позиції сторони відповідача з приводу того, що він в належний спосіб забезпечує свою дитину матеріально, то суду зазначає, що стороною відповідача дійсно до матеріалів справи долучена інформація по картці відповідача, відповідно до якої видно, що відповідачем на картку дитини перераховувалися грошові кошти за період з 03.01.2026 по 15.04.2026 на загальну суму 4800,00 грн., яка є значно меншою, за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, яку вона повинна отримувати на утримання. 
Оскільки дитина сторін хоча і проживає разом з батьком, але перебуває майже в повній мірі на утриманні матері, так як відповідач є її батьком та на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.
Як вбачається з позовних вимог, позивач вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності та беручи до уваги, що відповідно до СК України, батьки рівні в своїх правах та обов`язках, суд має підстави для стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини та вважає вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Частина 2 ст. 51 Конституції України, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, ч. 3, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 19, 48, 81, 129, 130, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ЗУ ''Про судовий збір'' суд, -
вирішив:
Позов  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , до  ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 17 березня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави, судовий збір в сумі 1331,20 (одна тисяча триста тридцять одну гривню 00 копійок).
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.
Повний текст рішення виготовлено 24.07.2026 року.

Суддя             Ю.І. Ячало