17.08.2026  Справа № 363/2888/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Лукач О.П.,
за участю секретаря Ставиченка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вишгород у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2026 до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 11.05.2026), представником позивача - Куксою К.О. подано вказану позовну заяву, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №355002531 від 06.03.2025 у розмірі 28 404,06 грн., а також судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн., витрати на професійному правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 06.03.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №355002531 на суму 9 300,00 грн. Договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач посилається на те, що перед укладенням договору відповідач через інформаційно-комунікаційну систему первісного кредитора заповнила заявку, зазначила персональні дані, реквізити банківської картки для отримання кредиту, пройшла верифікацію, ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, умовами договору та Правилами, після чого акцептувала оферту шляхом введення отриманого одноразового ідентифікатора. За твердженням позивача, на виконання договору 06.03.2025 первісний кредитор надав відповідачу кредит у сумі 
9 300,00 грн шляхом безготівкового переказу на платіжну картку НОМЕР_5. Позивач зазначив, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. Відповідно до розрахунку первісного кредитора станом на 06.05.2025 заборгованість за договором складалася з 9 300,00 грн основного боргу, 5 057,34 грн процентів, 558,00 грн комісії та 4 650,00 грн неустойки. Після переходу права вимоги до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» проценти за користування кредитом продовжували нараховуватися відповідно до умов договору, і станом на 04.12.2025 загальна облікова заборгованість становила 33 054,06 грн, з яких 9 300,00 грн - тіло кредиту, 18 546,06 грн - проценти, 
558,00 грн - комісія, 4 650,00 грн - штрафні санкції. Щодо переходу права вимоги позивач зазначив, що 06.05.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №МВ-ТП/34. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 06.05.2025 до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №355002531 у загальному розмірі 19 565,34 грн. Позивач послався також на акт звірки взаємних розрахунків та протокол узгодження предмета факторингової операції, якими підтверджено фінансування та передачу прав вимоги. 04.12.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №04/1225-01. Згідно з Реєстром прав вимоги №1 від 04.12.2025 та Актом приймання-передачі Реєстру прав вимоги №1 від 04.12.2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 33 054,06 грн. Фінансування за Реєстром здійснено ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», що, за доводами позивача, підтверджує набуття ним статусу нового кредитора. У позовній заяві вказано, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» після набуття права вимоги додаткових нарахувань за кредитним договором не здійснювало та платежів від відповідача не отримувало. Із загальної суми облікової заборгованості 33 054,06 грн позивач не заявив до стягнення 4 650,00 грн штрафних санкцій, у зв`язку з чим визначив суму позовних вимог у 28 404,06 грн. Позивач просив розглядати справу за відсутності його представника та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі наявності для цього передбачених процесуальним законом підстав.
14.05.2026, до відкриття провадження у справі, ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала документ, сформований як «Відзив на позовну заяву», у тексті якого міститься «заява про скасування заочного рішення». Відповідач зазначила, що нібито не була належним чином повідомлена про розгляд справи та дізналася про її існування і «винесене заочне рішення» лише 14.05.2026, у зв`язку з чим просила скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Будь-яких заперечень щодо факту укладення кредитного договору, отримання коштів, розміру нарахованих процентів, переходу права вимоги або інших обставин по суті позову відповідач не навела.
18.05.2026 представником позивача Куксою К.О. через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив. Позивач зазначив, що твердження відповідача є безпідставними, оскільки станом на 14.05.2026 провадження у справі ще не було відкрито і жодного заочного рішення суд не ухвалював. Позивач просив врахувати відповідь на відзив та задовольнити позов у заявленому розмірі.
Суд також враховує, що квитанцією підсистеми ЄСІТС підтверджено доставку 08.05.2026 о 10:09:37 до зареєстрованого Електронного кабінету ОСОБА_1 копії позовної заяви та доданих до неї документів. Отже, твердження відповідача про те, що про існування позову вона дізналася лише 14.05.2026, не узгоджується з відомостями ЄСІТС; водночас на цю дату жодного судового рішення по суті спору дійсно не існувало.
Так, після виконання судом вимог частин шостої та восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.05.2026 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено до розгляду на 27.07.2026 об 11:30, про що повідомлено учасників провадження.
Також вказаною ухвалою суду, за клопотанням позивача та відповідно до статті 84 ЦПК України, витребувано у Банка-емітента АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме:
чи була емітована на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка НОМЕР_4;
чи було зарахування на картковий рахунок, пов`язаний із вказаною банківською карткою, за період від 06.03.2025 до 11.03.2025 в сумі 9300,00 грн.;
інформацію у вигляді первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення) про рух грошових коштів по банківському рахунку, пов`язаному із банківською карткою НОМЕР_4 за період від 06.03.2025 до 11.03.2025;
чи є/був номер телефону НОМЕР_2 фінансовим номером телефону за платіжною карткою (платіжними картками) - маска Карти НОМЕР_4 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).
01.06.2026, 05.06.2026 та 12.06.2026 на виконання ухвали суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшли відповіді та банківська виписка. Банк повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , емітовано банківську картку № НОМЕР_3 ; за період з 06.03.2025 до 11.03.2025 на картковий рахунок зараховано платіж у сумі 9 300,00 грн; номер телефону НОМЕР_2 є фінансовим номером за цією карткою та міститься в анкетних даних відповідача. У виписці відображено зарахування 06.03.2025 о 19:49:12 суми 9 300,00 грн.
У судове засідання, призначене на 27.07.2026, учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про день час та місце розгляду справи, не з`явилися. Відповідач поважності причин неявки суду не повідомив, заяв/клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Вирішуючи питання про можливість розгляду у справи у відсутності учасників провадження, суд враховує наявність клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення суду, належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання та відсутність підстав, передбачених статтею 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи.
Щодо прохання відповідача «призначити справу до розгляду в загальному порядку» суд зазначає, що будь-яких мотивів, які б свідчили про неможливість розгляду цього спору за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач не навела. Ухвалою від 25.05.2026, постановленою вже після надходження її документа, суд визначив спрощений порядок розгляду з викликом сторін; підстав для зміни такого порядку під час розгляду справи не встановлено.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30.09.2022 у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до статей 12, 13, 76-81 та 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі поданих учасниками або витребуваних судом доказів, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для її вирішення, та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив таке.
06.03.2025 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії №355002531.
За пунктами 2.1-2.3 договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у формі кредитної лінії на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник - повернути кредит, сплатити проценти та комісію. Загальний розмір першого траншу становив 9 300,00 грн, датою його надання визначено 06.03.2025.
Паспорт споживчого кредиту до договору передбачав кредитну лінію у сумі 
9 300,00 грн, строк кредитування до 1826 днів, початковий дисконтний період 30 днів, базову фіксовану процентну ставку 0,98 % на день (357,70 % річних) та комісію за надання кредиту у розмірі 558,00 грн. У паспорті також зазначено, що основна сума кредиту і комісія підлягають сплаті протягом 30 календарних днів після закінчення строку дії договору або його дострокового припинення, тоді як проценти після закінчення дисконтного періоду сплачуються за кожний день користування кредитом.
Паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «4566»: ідентифікатор відправлено 06.03.2025 о 19:48:43 та введено о 19:49:08. Договір №355002531 підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «SPQG», який також відправлено 06.03.2025 о 19:48:43 та введено о 19:49:08. У договорі зазначено номер телефону відповідача 0982239358, електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та платіжну картку № НОМЕР_4 .
За пунктом 5.1 договору кожний транш надається шляхом ініціювання кредитового переказу на рахунок позичальника з використанням реквізитів платіжної картки 
НОМЕР_5.
Пунктом 5.3 договору позичальник підтвердила правильність наданих реквізитів та те, що кредит буде зарахований на її власний рахунок.
Платіжним дорученням від 06.03.2025 підтверджено переказ ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на користь ОСОБА_1 9 300,00 грн для зарахування на платіжну картку НОМЕР_5 за договором №355002531. Довідкою первісного кредитора зазначено, що платіжну операцію ініційовано 06.03.2025 о 19:49:11 та завершено надавачем платіжних послуг о 19:49:14.
Ці відомості безпосередньо підтверджені витребуваними судом доказами АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»: повний номер картки НОМЕР_3 емітовано на ім`я ОСОБА_1 ; номер НОМЕР_2 є її фінансовим номером; у банківській виписці за 06.03.2025 відображено зарахування о 19:49:12 суми 9 300,00 грн. Після такого зарахування кошти використовувалися з карткового рахунку, що додатково підтверджує фактичне отримання відповідачем можливості розпоряджатися кредитними коштами.
Наведені докази є взаємно узгодженими щодо особи позичальника, номера договору, суми, часу та способу надання кредиту. Відповідач не заперечила факту укладення договору або отримання 9 300,00 грн та не надала доказів повернення цієї суми первісному чи наступним кредиторам.
Розрахунком ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» підтверджено, що від 06.03.2025 до 06.05.2025 на суму кредиту нараховувалися проценти відповідно до умов договору; станом на дату відступлення права вимоги обліковувалися 9 300,00 грн тіла кредиту, 5 057,34 грн процентів, 558,00 грн комісії та 4 650,00 грн неустойки. Платежів від відповідача розрахунок не містить.
Відповідно до договору факторингу №МВ-ТП/34 від 06.05.2025 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язалося відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги за переліком у Реєстрі прав вимоги. Пунктом 4.1 договору передбачено, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту укладення Реєстру прав вимоги. У Реєстрі від 06.05.2025 щодо ОСОБА_1 зазначено договір №355002531 та загальну суму права вимоги 19 565,34 грн, у тому числі 9 300,00 грн основного боргу, 
5 057,34 грн процентів, 558,00 грн комісії і 4 650,00 грн неустойки.
Акт звірки взаємних розрахунків та протокол узгодження предмета факторингової операції підтверджують погодження сторонами Реєстру від 06.05.2025, передачу прав вимоги та здійснення ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» фінансування. Таким чином, з 06.05.2025 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право вимоги за кредитним договором відповідача.
Розрахунком ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» встановлено, що після набуття права вимоги з 07.05.2025 до 01.10.2025 на залишок кредиту щоденно нараховувалося по 91,14 грн процентів, що відповідає погодженій базовій ставці 0,98 % на день від 9 300,00 грн. Станом на 04.12.2025 облікова заборгованість визначена у розмірі 33 054,06 грн: 9 300,00 грн тіла кредиту, 
18 546,06 грн процентів, 558,00 грн комісії та 4 650,00 грн штрафних санкцій. Доказів внесення відповідачем платежів за цей період матеріали справи не містять.
04.12.2025 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №04/1225-01. За пунктом 4.1 цього договору права вимоги переходять до фактора з моменту підписання сторонами Акта приймання-передачі відповідного Реєстру прав вимог. Реєстр №1 від 04.12.2025 індивідуалізує право вимоги до ОСОБА_1 за договором №355002531 із загальною сумою 33 054,06 грн. Акт приймання-передачі Реєстру №1 від 04.12.2025 підтверджує його передачу ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», а платіжна інструкція від 15.12.2025 - сплату позивачем фінансування за цим Реєстром.
Отже, надані договори факторингу, Реєстри, протокол, акт звірки, Акт приймання-передачі та документи про фінансування послідовно підтверджують перехід права вимоги за договором №355002531 від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а в подальшому - до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Доказів повернення спірного права вимоги первісному кредитору, припинення договорів факторингу або визнання їх недійсними суду не надано.
За статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статей 626, 627 та 629 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; сторони є вільними у визначенні умов договору в межах закону, а укладений договір є обов`язковим для виконання.
Частинами першою та другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою електронного чи іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та її акцепту, а електронний підпис одноразовим ідентифікатором є передбаченим законом способом підписання електронного правочину.
Наведені у справі електронний договір, паспорт споживчого кредиту, реквізити одноразових ідентифікаторів, платіжні документи та банківські відомості у сукупності підтверджують належне укладення сторонами договору №355002531 та виконання первісним кредитором обов`язку з надання відповідачу 9 300,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтями 525, 526, 530, 610, 612 та 629 ЦК України встановлено обов`язок належного і своєчасного виконання зобов`язання відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, порушенням є його невиконання або неналежне виконання, а боржник вважається таким, що прострочив виконання у встановлений строк.
За пунктом 7.4 договору проценти протягом дисконтного періоду підлягали сплаті не пізніше останнього дня такого періоду, а після його закінчення - щоденно. Пунктами 8.2, 8.3 та 8.10 договору встановлено базову фіксовану процентну ставку 0,98 % на день від фактичного залишку кредиту та щоденне нарахування процентів за фактичні дні користування. Відтак нараховані до 01.10.2025 проценти є платежами, строк сплати яких настав незалежно від настання кінцевої дати повернення тіла кредиту.
Розрахунок 18 546,06 грн процентів узгоджується з договором та первинним і наступним розрахунками кредиторів: 5 057,34 грн було нараховано до переходу права вимоги 06.05.2025, а надалі за період з 07.05.2025 до 01.10.2025 нараховувалося по 91,14 грн щоденно. Відповідач цей розрахунок не спростувала і доказів сплати процентів не надала. Тому вимога про стягнення 18 546,06 грн процентів є доведеною та підлягає задоволенню.
Разом з тим окремої оцінки потребують вимоги про стягнення 9 300,00 грн основної суми кредиту та 558,00 грн комісії, оскільки договором для цих платежів встановлено інший строк виконання.
Пунктом 7.3 договору визначено кінцеву дату повернення кредиту - 05.04.2030. Відповідно до пункту 7.2 сума кредиту в обов`язковому порядку має бути повернена не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після закінчення строку дії договору або після ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення договору у передбачених договором випадках. Аналогічно, за пунктом 7.5 комісія за надання кредиту у розмірі 
558,00 грн підлягає сплаті не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після закінчення строку дії договору або його дострокового припинення.
Пунктом 9.1.1.7 договору передбачено право кредитодавця у разі затримання позичальником сплати процентів, частини кредиту або комісії щонайменше на один місяць вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення/розірвання договору. Пунктом 9.2.2.9 визначено, що позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повернення протягом 30 календарних днів від дати отримання такого повідомлення.
Частиною четвертою статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено спеціальний порядок реалізації кредитодавцем права вимагати дострокового повернення споживчого кредиту: у разі затримання сплати кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць кредитодавець, якщо це передбачено договором, має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі, однак зобов`язаний письмово повідомити споживача про затримку, необхідні дії та строк їх вчинення. Платежі, строк яких ще не настав, або повне дострокове повернення кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №638/13683/15-ц (провадження №14-680цс19) сформулювала правовий висновок, за яким звернення кредитодавця до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором споживчого кредиту не замінює передбаченого законом порядку пред`явлення вимоги; недотримання порядку направлення юридично значимого повідомлення, факт отримання якого позичальником не встановлено, не створює для споживача обов`язку достроково погасити кредит.
У матеріалах справи наявне складене ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» повідомлення №ТП/355002531 від 02.10.2025, у якому зазначено про дострокове розірвання договору №355002531 з 02.10.2025 та запропоновано сплатити 33 054,06 грн. Однак матеріали справи не містять доказів фактичного направлення цього повідомлення ОСОБА_1 поштовим відправленням, електронною поштою, через її Особистий кабінет, засобами ЄСІТС чи іншим погодженим договором каналом зв`язку, а також доказів його одержання відповідачем.
Складення кредитором документа із назвою «повідомлення» та зазначення у ньому дати дострокового розірвання, не є тотожним доведенню його направлення й одержання споживачем. Ураховуючи пряму вимогу частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» та погоджений сторонами 30-денний строк від дати отримання повідомлення, суд не має підстав вважати, що на час звернення позивача до суду 08.05.2026 строк повернення основної суми кредиту та сплати комісії настав унаслідок дострокового припинення договору.
Кінцевий строк повернення кредиту 05.04.2030 на час розгляду справи також не настав. Відтак вимоги про стягнення 9 300,00 грн тіла кредиту та 558,00 грн комісії є передчасними і в цій частині у задоволенні позову слід відмовити. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 та частини першої статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу. За статтями 1077 та 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також майбутня вимога.
Докази у справі підтверджують належний ланцюг переходу права вимоги до позивача. Водночас набуття новим кредитором права вимоги не змінює строків виконання основного зобов`язання та не надає йому більшого обсягу прав, ніж мав попередній кредитор. Тому ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» має право вимагати від відповідача лише ті платежі, строк сплати яких настав, або дострокове повернення яких належним чином вимагалося у встановленому законом порядку.
За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню: з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» слід стягнути 18 546,06 грн заборгованості за процентами за користування кредитом. У задоволенні вимог про стягнення 9 300,00 грн основного боргу та 558,00 грн комісії слід відмовити як передчасних.
Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; при розподілі інших судових витрат суд також враховує їх зв`язок із розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність до предмета спору.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Позовні вимоги задоволено у сумі 18 546,06 грн із заявлених 28 404,06 грн, тобто на 65,2937 %.
Відтак із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 1 738,38 грн.
Також позивач просив стягнути з відповідача 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження цих витрат надано договір про надання правничої допомоги №20/01/26-02 від 20.01.2026, додаткову угоду, а також акт прийому-передачі наданих послуг від 20.03.2026.
Відповідно до зазначеного акта загальна вартість послуг становить 7 000,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - складання позовної заяви, на що зазначено 2 години роботи; 1 000,00 грн - вивчення матеріалів справи, 2 години; 500,00 грн - підготовка та подання адвокатського запиту, 1 година; 500,00 грн - підготовка клопотання про витребування доказів, 1 година.
Суд ураховує, що розмір гонорару, погоджений між адвокатом та клієнтом, визначає їхні взаємні договірні зобов`язання та сам по собі не означає, що така сума в повному обсязі має бути компенсована іншою стороною спору.
При визначенні саме суми відшкодування за рахунок іншої сторони суд має виходити із критеріїв реальності, необхідності та розумності адвокатських витрат, з урахуванням конкретних обставин справи. Такий підхід викладено Великою Палатою Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц.
Суд враховує, що предметом спору є стягнення заборгованості за одним кредитним договором, фактичні обставини підтверджувалися переважно письмовими доказами, розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження, адвокат участі у судових засіданнях не брав, а значну частину заявлених витрат - 5 000,00 грн із 7 000,00 грн - визначено саме за складання позовної заяви, на яке відповідно до акта витрачено дві години.
Суд також враховує ціну позову - 28 404,06 грн, обсяг фактично наданих правничих послуг, відсутність у справі складного фактичного чи правового питання, характер спору, а також результат розгляду справи, за яким позов задоволено лише частково.
За таких обставин стягнення з відповідача на користь позивача усіх заявлених 
7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу не відповідало б критеріям обґрунтованості, розумності та пропорційності таких витрат предмету спору.
Ураховуючи наведене у сукупності, суд вважає обґрунтованим покладення на відповідача за результатами розгляду цієї справи витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн
Керуючись статтями 3, 11, 202-207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 612, 626-629, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, статтями 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-89, 133, 137, 141, 174, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором кредитної лінії №355002531 від 06.03.2025 у розмірі 18 546, 06 грн заборгованість за процентами за користування кредитом та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1 738,38 грн. і 2000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу, а всього стягнути 22 284 (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят чотири) гривні 44 копійки.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», адреса: 01133, м. Київ, вул. бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, код ЄДРПОУ 43541163;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Суддя           О.П. Лукач