Справа № 638/5822/25
Н/п 2/638/1261/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2026 року | м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Заварзи Т. В.,
при секретарі - Одинець А. М.,
розглянувши цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області до ОСОБА_1 , третя особа служба у справах дітей Куньєвської сільської ради, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом органу опіки та піклування Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області до ОСОБА_1 , третя особа служба у справах дітей Куньєвської сільської ради, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовна заява обгрунтована тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітніми, і самостійно не можуть захистити свої права. 
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 - батько малолітньої, ОСОБА_1 - мати.
Згідно Витягу з державного реєстрів актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України від 09.02.2018 року ОСОБА_5 записаний батьком ОСОБА_3 за вказівкою матері ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 - батько малолітнього, ОСОБА_1 - мати.
Відповідно до інформації, отриманої від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (матері ОСОБА_2 ) її син ОСОБА_2 проживає за межами України.
З 12 серпня 2021 року малолітні діти перебувають на профілактичному обліку служби у справах дітей Куньєвської сільської ради, як діти, що перебувають в складних життєвих обставинах в зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків, вживанням алкоголю.
Родина гр. ОСОБА_1 з 06.02.2024 по 24.03.2025 перебувала під соціальним супроводом у відділі сім`ї та молоді Куньєвської сільської ради. За період перебування під соціальним супроводом надавалися відповідні послуги, консультації та рекомендації, на які гр. ОСОБА_1 не зважала та не брала до уваги. Зі слів сусідів було з`ясовано, що гр. ОСОБА_1 постійно знаходиться в нетверезому стані, на постійній основі в її помешканні перебувають невідомі військові чоловіки, з якими вона веде аморальний спосіб життя, діти знаходяться без нагляду, вихованням та доглядом за дітьми мати не займається, батьківські обов`язки належним чином не виконує. В адресу дітей мати висловлюється нецензурною лайкою та погрожує розправою.
За заявою матері ОСОБА_1 малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 09 лютого 2024 року були влаштовані до сім`ї патронатного вихователя на час подолання складних життєвих обставин, де перебували до 12.07.2024 року. За цей час зусиллями матері помешкання було приведено до задовільного стану, мати влаштувалася на роботу підсобним робітником до Куньєвської сільської ради, мала стабільний дохід на протязі трьох місяців. З вказаної посади звільнилася за власним бажанням, бо, з її слів, повинна була доглядати хвору бабусю, яка проживала в селі Іванчуківка та потребувала постійного догляду.
Після повернення дітей з патронату ОСОБА_1 продовжила звичний для неї спосіб життя: вживання алкогольних напоїв, спілкування з військовими. Через недбале ставлення будинок приведений до аварійного стану, відключене електропостачання, надана сім`ї для опалення деревина використана не за призначенням.
За повідомленням Ізюмського РУП 01.03.2025 р. ОСОБА_7 , повнолітній син ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив психологічне насильство щодо матері ОСОБА_1 та малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 21.03.2025 року гр. ОСОБА_1 залишила малолітніх дітей самих, вони пізно ввечері блукали вулицями, доки їх не забрали до себе сім`я ОСОБА_8 , що проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Про даний випадок було повідомлено до поліції. Протягом тижня мати ОСОБА_1 на зв`язок не вийшла.
У зв`язку з тим, що перебування дітей в родині несло загрозу їх життю та здоров`ю згідно із розпорядженням начальника Куньєвської сільської військової адміністрації № 110-од від 24.03.2025 року, діти були негайно вилучені та направлені на медичне обстеження до Комунального некомерційного підприємства Балаклійської міської ради Харківської області «Балаклійська клінічна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» для подальшого влаштування в сім`ю патронатного вихователя.
У зв`язку з вище викладеним, позивач просив позбавити ОСОБА_1 прав на її малолітніх дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. 
Під час судового розгляду було встановлено, що відповідачка за місцем реєстрації не проживає, повістки відповідачка не отримувала, до суду не з`являлася.
У судовому засіданні, що відбулося 03 лютого 2026 року, судом було в присутності вихователя опитано малолітню ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Серед іншого дитина повідомила суд, що у день, коли іх із братом забрали органи опіки, матір пішла з дому у невідомому напрямку та не повернулася, більше вони її не бачили, вона їм не телефонувала та не приходила до них.
Зазначені обставини підтвердив також представник позивача.
Оскільки суд не мав можливості встановити чи було двох малолітніх дітей залишено без батьківського піклування через винні дії відповідачки ОСОБА_1 , яка, як вбачається з матеріалів справи, пішла з дому та не повернулася, то ухвалою суду від 27 квітня 2026 року було зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області вжити невідкладних заходів щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; з`ясувати, за яких обставин ОСОБА_1 21 березня 2025 року зникла з місця свого проживання, залишивши без нагляду двох малолітніх дітей та якщо для цього є підстави внести відомості в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за фактом зникнення людини.
Суд також ухвалив у разі встановлення місця перебування відповідачки відібрати у неї письмові пояснення щодо причин її тривалої відсутності за місцем проживання та повідомити про розгляд справи щодо позбавлення її батьківських прав.
25 травня 2026 року на виконання ухвали суду від 27 квітня 2026 року з Ізюмського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області надійшло повідомлення. Відповідно до зазначеного повідомлення у ході розшукових заходів місцезнаходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було встановлено, остання наразі проживає за адресою: АДРЕСА_4 та користується номером мобільного телефону НОМЕР_2 . Під час опитування остання пояснила, що її діти з початку серпня 2024 року перебувають у прийомній сім?ї на території Закарпатської області. На даний час вони знаходяться під належним доглядом та забезпеченням прийомних батьків. Окрім вищезазначеного, ОСОБА_1 повідомила, що після передачі дітей до іншої сім?ї за місцем реєстрації вона не мешкає, тому судових повісток не отримувала. Наразі ОСОБА_1 готова співпрацювати з органами державної влади та суду. Разом із зазначеним повідомленням суду було надано письмові пояснення ОСОБА_1 , суть яких було викладено суду правоохоронними органами.
У судове засідання, призначене на 11 серпня 2026 року, ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання ОСОБА_1 була повідомлена за усіма відомими суду адресами та за номером телефону, який вона надала працівникам поліції, жодних заяв від неї до суду не надійшло.
Батько малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_2 до суду не з`явився, викликався судом у встановленому законом порядку.
Від позивача до суду надійшла заява, у якій він просив справу розглянути за відсутності їх представника, та повідомив суд, що представник позивача отримала травми у ході ворожого обстрілу 10 серпня 2026 року та знаходиться на стаціонарному лікуванні. 
Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_4 , батьком якого є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .
До матеріалів справи долучені повідомлення про факт вчинення домашнього насильства, що направлялися до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області начальником Куньєвської військової селищної адміністрації.
Окрім того, позивач надав суду постанову Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/17684/24 від 23 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Відповідно до зазначеної постанови 09 вересня 2024 року за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 не виконала покладених на неї обов`язків стосовно виховання своїх дітей ОСОБА_4 , 2017 року народження, та ОСОБА_3 , 2014 року народження, а саме: під час перевірки соціальною службою виявлено значний перелік недоліків - у будинку брудно, діти одягнені у брудний одяг, виглядають неохайно, не дотримуються санітарно-гігієнічних норм, відсутні чиста білизна та окремі місця для сну.
Позивач також надав суду постанову Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/19674/24 від 22 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до зазначеної постанови 03.10.2024 року о 22-00 годині ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 , не виконала свої батьківські обов`язки відносно свого малолітнього чина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який самовільно пішов з дому.
Суду також надано постанову Шевченківського районного суду м. Харкова у справі № 638/8039/25 від 14 травня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.
Відповідно до зазначеної постанови згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №034091, 22.03.2025 року о 20 год. 11 хв. за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 1988 року народження, не виконує свої батьківські обов`язки щодо догляду та виховання її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме будинок, де проживає дитина в аварійному стані, відсутнє електропостачання та опалення, в будинку брудно. ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями та протягом 17 днів не доглядала за своїм малолітнім сином ОСОБА_4 , 2017 року народження.
Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №034072, 22.03.2025 року о 20 год. 11 хв. за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 1988 року народження, не виконує свої батьківські обов`язки щодо догляду та виховання її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме будинок, де проживає дитина а аварійному стані, відсутнє електропостачання та опалення, в будинку брудно. ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями та протягом 17 днів не доглядала за своєю малолітньою донькою ОСОБА_9 , 2014 року народження.
До позову також додано повідомлення/інформація про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах від 24.03.2025 № 02-01-22/314, відповідно до якого 24.03 2025 року до відділу сім?ї та молоді Куньєвської сільської ради надійшло усне повідомлення від старости Іванчуківського округу Педуна О.В. про те, що ОСОБА_1 залишила своїх малолітніх дітей без нагляду, місце знаходження її невідомо, а діти на даний час перебувають у сторонніх осіб. Гр. ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом у відділі сім?ї та молоді з 06.02.2024 року з причин потрапляння родини в складні життєві обставини та неналежного виконання батьківських обов?язків. 24.03.2025 року фахівцями відділу було відвідано черговий раз родину ОСОБА_1 . яка має на вихованні двох дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за вишевказаною адресою та встановлено що гр. ОСОБА_1 не вдалося застати вдома, двері будинку були відчинені, до фахівців ніхто не вийшов на телефонний дзвінок гр. ОСОБА_1 не відповіла. За період перебування під соціальним супроводом з родиною постійно проводилася соціальна робота надавалися соціальні послуги відповідно до потреб, надавалися консультації та рекомендації, на які гр. ОСОБА_1 не зважала та не брала до уваги. Зі слів старости було з?ясовано, що гр. ОСОБА_1 постійно знаходиться у нетверезому стані, веде аморальний спосіб життя. діти знаходяться без нагляду, вихованням та доглядом за дітьми гр. ОСОБА_1 не займається, батьківські обов?язки належним чином не виконує. У зв?язку з вищезазначеним просили в. о. начальника Служби у справах дітей Куньєвської сільської ради здійснити відповідні заходи в межах її компетенції з метою недопущення вчинення загрози життю та здоров?ю малолітнім дітям.
24.10.2024 та 28.11.2024 комісією, до якої входив, зокрема, в. о. начальника Служби у справах дітей Куньєвської сільської ради було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . У акті від 24.10.2024 зазначено, що мати намагається створити належні умови для проживання дітей. А в акті від 28.11.2024 зазначено, що до членів комісії ніхто не вийшов, частину даху будинку зруйновано непогодою.
Водночас до позовної заяви долучена позитивна характеристика на матір ОСОБА_1 , у якій зазначено, що дитина проживає з матір?ю - ОСОБА_1 . Дитина шкільним приладдям повністю забезпечена. Під час дистанційного навчання пропусків без поважних причин не було. Зовнішній вид дитини під час онлайн-занять охайний. Мати зв?язок з класним керівником і вихователем постійно підтримує. Цікавиться досягненнями, відповідально ставиться до зауважень педагогів і вихователів. 
24 березня 2025 року начальником Куньєвської сільської військової адміністрації винесено розпорядження № 110-од про негайне відібрання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від матері ОСОБА_1 .
У ході судового розгляду судом було заслухано думку малолітньої ОСОБА_3 , яка повідомила, що матір та старший брат весь час вживали алкоголь, після того як матір пішла невідомо куди, вона з нею та її молодшим братом не зв`язувалася та їх не навідувала, дівчинка не висловлювала жалю щодо того, що не бачить матір.
Суду не надані інші докази, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Отже, суд всебічно та повно дослідивши докази на підтвердження вимог та заперечень позивача і відповідача, приходить до наступних висновків.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, забезпечення безпечних умов життя дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. 
Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 203/3505/19 (провадження № 61-14351св21).
Суд, оцінюючи докази у їх сукупності вважає, що матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання двох малолітніх дітей та забезпечення для них безпечних умов життя.
Це підтверджується, зокрема, численними постановами суду, якими ОСОБА_1 притягнута до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків та іншими документами, які були досліджені судом та зазначені вище.
Позитивна характеристика матері від шкільного закладу, де навчаються діти, не спростовує того факту, що ОСОБА_1 в іншому ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення для них безпечних умов життя, що виражається, зокрема, в тому, що малолітні діти систематично залишаються без нагляду.
Окрім того, суд також оцінює процесуальну поведінку відповідачки, яку на виконання ухвали суду було розшукано правоохоронними органами, і яка надала їм пояснення, у яких зазначила, що їй відомо, що її діти були забрані компетентними органами, з її пояснень випливає, що вона жодних заходів по поверненню їй дітей не вживала.
ОСОБА_1 було достеменно повідомлено про те, що щодо неї у суді розглядається справа про позбавлення її батьківських прав, але вона жодного разу до суду не з`явилася, жодних пояснень суду не надала.
Зважаючи на вище викладене, суд вважає, що перед судом доведено наявність підстав для позбавлення ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирішуючи питання про стягнення із відповідачів аліментів на утримання дітей суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2-3 статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно із вимогами статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З матеріалів справи вбачається, що відповідачі у справі є особами працездатного віку, законодавчо на них покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей, у зв`язку з чим, враховуючи вимоги статті 182 СК України, та беручи до уваги ненадання відповідачами будь-яких доказів на спростування обставин, викладених позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь особи або установи, в якій буде перебувати дитина, аліменти на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки в силу пункту 3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову, з урахуванням статті 141 ЦПК України, статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

У Х В А Л И В:

Позов органу опіки та піклування Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області до ОСОБА_1 , третя особа служба у справах дітей Куньєвської сільської ради, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Передати органу опіки та піклування Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області малолітню ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , для їх подальшого влаштування.
Стягнути із ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь особи або установи, в якій будуть перебувати діти, аліменти на утримання ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.04.2025 і до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення старшою дитиною повноліття аліменти на іншу дитину стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Стягнути із ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави судовий збір у сумі 2 422,40 грн.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Відповідач: ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 .
Третя особа: ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації та місце проживання суду невідомі.

Суддя | Тетяна ЗАВАРЗА