02.09.26
22-ц/812/1953/26
Провадження №22-ц/812/1953/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2026 року м. Миколаїв
Справа № 481/375/25
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Шаманської Н.О.,
суддів: Базовкіної Т.М., Лівінського І.В., 
із секретарем судового засідання – Колосовою О.М., 
переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу 
за позовом
ОСОБА_1 
до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Миколаївгаз»,
про неправомірні дії та зобов`язання вчинити певні дії
за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 , поданою її представником Ляшенком Миколою Дмитровичем, 
на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області, ухвалене суддею Уманською О.В., 10 липня 2026 року в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складено 13 липня 2026 року,

у с т а н о в и в:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до АТ «Миколаївгаз» про визнання неправомірною бездіяльність АТ «Миколаївгаз» та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позову зазначала, що 06 червня 2024 року представники Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» прибули до її помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та демонтували газовий лічильник моделі «Самгаз G-4» за № 2499643 із пломбами для проведення експертизи. Після демонтажу засобу вимірювальної техніки (далі -ЗВТ) «Самгаз G-4» за № 2499643 працівники ТОВ «Газорозподільні мережі України» склали Акт монтажу та пломбування аналогічного ЗВТ в якому були аналогічні сколи скла, які позивачка помітила при монтажу і зобов`язала працівників відповідача про дані пошкодження вказати у акті монтажу. В актах обстеження, про порушення за № 00932; монтажу та пломбування побутового лічильника газу після повірки, складних представниками Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» зазначено про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Пошкоджений ЗВТ лічильника газу, а саме: наявність сколів наружних лічильного механізму та біля лічильного механізму з правої та лівої сторін, пломби заводу. 
14 червня 2024 року позивачка звернулась із заявою до Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» вказавши про неправомірні дії працівників та призначення незалежної експертизи, проведення якої просила доручити доручити Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, і на вирішення експерта поставити наступні запитання: 
1. Як давно було порушено цілісність скла ЗВТ ? 
2. Чи можливий сторонній доступ до лічильного механізму ЗВТ через оскол скла? 
3. Чи маються сліди доступу до лічильного механізму ЗВТ через оскол скла?
Однак відповідач призначивши дану експертизу і направивши для дослідження ЗВТ моделі «Самгаз G-4» за № 2499643, жодного питання про які клопотала позивачка, перед експертом не поставив. 
30 серпня 2024 року позивачка була запрошена до Баштанського УЕГГ на комісію із розгляду Актів про порушення. До початку розгляду актів позивачка не була ознайомлена із складом комісії та із висновком експертного дослідження за № ЕД-19/115-24/10452-ТР від 20 серпня 2024 року. Перед початком засідання позивачці було надано Наказ № 130-НФ/104/2 від 25 грудня 2023 року, копію висновку експертного дослідження від 20 серпня 2024 року, копію протоколу щодо направлення ЗВТ або пломби на експертизу від 06 червня 2024 року, копію Акту про порушення від 06 червня 2024 року, копію акту обстеження від 06 червня 2024 року та копію супровідного листа за № МФ/104/42298 від 11 червня 2024 року. Оскільки обсяг наданих документів був значним, позивачка клопотала про оголошення перерви в засіданні комісії. Ознайомившись із наданими матеріалами, позивачка довідалась, що наказ № 130-МФ/104/2 не відповідає вимогам п.п. 19,25,27,28,30,36,90,92,93,94,96,100 постанови № 55 КМУ від 17 січня 2018 року, про відсутність підстав для видання вказаного наказу, відсутність прізвищ посадових осіб, тобто відсутність повноважних осіб бути у складі комісії, а також відсутність інформації зони обслуговування відділення. У складених актах правопорушень відсутня інформація про розподільні газопроводи, які мають показники тиску газу, діаметри труб, газо-регуляторні пункти, шафовий регуляторний пункт, що істотно впливає на роботу лічильника. При проведенні експертизи не досліджувалась матриця, якою виготовлялася пломба. Не зрозуміло чому експертиза проводилась двома експертами, тоді як в супровідному листі ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 11 червня 2024 року відсутня інформація про призначення колегіальної експертизи. У висновку експерти не попереджені про відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, відсутні їх підписи. Вказані недоліки є істотними для визнання справедливим та законним висновку № ЕД-19/115-24/10452-ТР від 20 серпня 2024 року. У висновку багато уваги приділено пломбі лічильника зав.№ 2999643, зазначено, що наявні сліди стороннього впливу, конфігурація та розташування яких, свідчить про те, що дані пошкодження могли бути утворені, або в процесі несанкціонованого впливу на них стороннім предметом, або в процесі виробництва чи експлуатації. Вказана думка не є висновком експертного дослідження, висновок є неповним, хибним оскільки не досліджувалась матриця, якою виготовлялась пломба після повірки працівниками структурного підрозділу ТОВ «Миколаївгаззбут».
27 вересня 2024 року позивачка подала до Баштанського УЕГГ заяву про призначення повторної незалежної експертизи, однак в її прийнятті відмовили і позивачка повторно звернулась із такою заявою, після чого її зареєстрували. На комісії, яка відбулась 27 вересня 2024 року позивачці не роз`яснили із чого складається не облікований природний газ, не оголошено розрахунок такого газу, і копію рішення комісія позивачка не отримала до часу подання даного позову до суду.
25 жовтня 2024 року позивачка отримала від ТОВ « Газорозподільні мережі України» рахунок на сплату вартості необлікованих об`ємів природного газу на суму 67251 грн 06 коп. та Акт розрахунок, з якими вона не згодна, і наполягає на тому, щоб відповідач повторно призначив експертизу і включив на її вирішення питання нею запропоновані, яка так і небула призначена відповідачем.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила визнати неправомірною бездіяльність АТ «Миколаївгаз» щодо непризначення повторної експертизи та зобов`язати АТ «Миколаївгаз» призначити повторну експертизу та включити до її проведення наступні питання:
1. Як давно було порушено цілісність скла ЗВТ ? 
2. Чи можливий сторонній доступ до лічильного механізму ЗВТ через оскол скла? 
3. Чи маються сліди доступу до лічильного механізму ЗВТ через оскол скла?
Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 09 липня 2025 року здійснено заміну неналежного відповідача АТ «Миколаївгаз» на належного відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».
Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 10 липня 2026 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав оцінки тому факту, що лічильник, який був демонтований та направлений на експертизу, був вилучений з порушеннями, а саме: запакований в простий тонкий харчовий пакет, а не в сейф-пакет. Зазначеними діями представника ТОВ «Газорозподільні мережі України» порушено недоторканність доказу.
Крім того, посилався на протиріччя у рішенні суду щодо пломби лічильника.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Газорозподільні мережі України», посилаючись на законність та обґрунтованість рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 10 липня 2026 року, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В обґрунтування відзиву зазначало, що позивачка звернулась з вимогою про визнання неправомірною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача призначити повторну експертизу включивши до її проведення конкретні питання. Проте, характер правовідносин сторін свідчить, що такий спосіб захисту не здатний призвести до реального відновлення її прав. Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах, зокрема, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 неодноразово наголошувала, що обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту прав є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові. Суд першої інстанції правильно застосував вказані висновки та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника – ОСОБА_2 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника відповідача – Іноземцева Є.С., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. 
Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП) № 1769 від 29.09.2023 року «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу», внесені зміни до додатку до постанови НКРЕКП №1839, якими змінено місце провадження (розширення території) господарської діяльності з розподілу природного газу на територію Миколаївської області.
Таким чином, з 01 жовтня 2023 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» у особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» має право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території Миколаївської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Миколаївська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» є відокремленим підрозділом Товариства, здійснює свою діяльність від імені Товариства на підставі Положення про Миколаївську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». 
Судом встановлено, що відповідно до заяви-приєднання від 19 березня 2023 року ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , якому у встановленому законом порядку присвоєно персональний код ідентифікації споживача ЕІС-код 56XM24B49574488C, особовий рахунок НОМЕР_1 . У помешканні, опалювальна площа якого 112,5 м2 встановлені газові прилади: плита, ВПГ «Сакура» та котел АОГВ «Житомир». 
06 червня 2024 року за ініціативою Оператора ГРМ, у зв`язку з підозрою на несанкціоноване втручання в роботу лічильника, а саме: наявність сколів на корпусі лічильного механізму біля пломби заводу виробника, також потертості на корпусі лічильника біля лічильного механізму з правої та лівої сторони, складено Акт про порушення №00932 та акт обстеження за участю споживача ОСОБА_1 
06 червня 2024 року лічильник газу марки «Самгаз», типорозміру G-4, зав. № 2999647, 2008 року випуску було демонтовано представниками Оператора ГРМ та запаковано в пакет з поліетилену чи іншого цупкого матеріалу, який опломбовано пломбою Оператора ГРМ № С75371702, про що складено Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, засвідчений підписами представників Оператора ГРМ та позивачем без зауважень. Замість демонтованого лічильника газу за адресою споживача встановлено лічильник газу з обмінного фонду Оператора ГРМ. 
11 червня 2024 року лічильник газу Самгаз RS/2001-2G4 зав. № 2999647. направлено до Миколаївського НДЕКЦ для проведення дослідження. 
За результатами висновку Миколаївського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України від 20 серпня 2024 року № ЕД-19/115-24/10452-ТР встановлено, що: 
1. Пломби, встановлені з лівої і правої сторін лічильного пристрою лічильника газу Самгаз RS/2001-2G4 зав. № 2999647, перепломбовувались, тобто вилучалися та повторно встановлювалися в місця їх розташування на лічильнику.
2. На зовнішніх поверхнях корпусу лічильника Самгаз RS/2001-2G4 зав. № 2999647, в нижній та верхній його частинах, наявні сліди стороннього впливу, що відобразились у вигляді прямолінійних подряпин. На лицьовій поверхні виступаючої частини, призначеної для опломбування місця монтажу імпульсного генератора лічильника, наявне пошкодження у вигляді тріщини. На торцевих краях стінок отвору, призначеного для розміщення пломби по лівому краю лічильного пристрою, а також на торцевих краях корпусу лічильного пристрою, наявні сліди стороннього впливу. На стінках корпусу лічильного пристрою, в місці розміщення пломби, розташованої у коробі відлікового механізму з лівої сторони, наявна група пошкоджень у вигляді вм`ятин, тріщин та сколів різних форм. На торцевих краях стінок отвору, призначеного для розміщення пломби із тавром Держповірки, наявні сліди стороннього впливу. На торцевих краях пломби, встановленої лівої сторони лічильного пристрою лічильника газу Самгаз RS/2001-2G4 зав. № 2999647, наявні задирки полімеру та правий її край дещо виступає відносно торцевого краю корпусу лічильного пристрою та загинається в бік зовнішньої поверхні пломби. На аверсі, вказаної пломби, наявні пошкодження, що відобразились у вигляді надламів її країв із лапками. На зовнішній поверхні пломби із тавром Держповірки, видимих слідів стороннього впливу та пошкоджень не виявлено. На видимих поверхнях пломби, призначеної для опломбування місця монтажу імпульсного генератора лічильника, наявні сліди стороннього впливу, конфігурація та розташування яких, свідчать про те, що дані пошкодження могли бути утворені, або у процесі несанкціонованого впливу на них стороннім предметом або в процесі виробництва чи експлуатації. 
3. На внутрішніх поверхнях корпусу лічильника та лічильного пристрою лічильника газу Самгаз RS/2001-2G4 зав. № 2999647, з лівої сторони, в місці розташування пломби, наявне пошкодження, у вигляді відламу частини поліемеру, який в корпусі лічильного пристрою не виявлено. На внутрішній поверхні корпусу лічильного пристрою, з правої сторони, в місці розташування пломби, а саме: по нижньому краю шахти гвинта, наявна тріщина. На поверхнях другого, п`ятого та сьомого шестерень цифрових коліс та першого, другого та третього цифрових коліс наявні пошкодження, які відобразились у вигляді задирів та зсувів полімеру. Полімерна вставка, призначена для монтажу електричного імпульсного генератора низької частоти, яка розміщувалась в корпусі лічильного пристрою, деформована, довші її боки дещо звужені. На прихованих поверхнях пломб, встановлених з лівої та правої сторін лічильного пристрою лічильника газу Самгаз RS/2001-2G4 зав. № 2999647, на торцевих краях заскочок наявні подряпини та вм`ятини. Поверхня реверсу свинцевої вставки пошкоджена із значними вступами та поглибленнями, дугоподібним зсувом металу, направленим в один бік. На прихованих поверхнях основи пломби, призначеної для опломбування місця монтажу імпульсного генератора лічильника, та на зворотній поверхні аверсу, наявна речовина білого та жовтого кольорів. 
4. Цілісність пломб, встановлених на лічильник газу Самгаз RS/2001-2G4 зав. № 2999647, порушувалась»
Відповідно до запрошення від 22 серпня 2024 року № 344-МФ-400, ОСОБА_1 запрошувалась на комісію для розгляду питання щодо виявлених порушень, яке було призначено на 30 серпня 2024 року на 10 годину 00 хвилин.
Пізніше відповідно до запрошення від 18 вересня 2024 року № 1-МФ-400 ОСОБА_1 була запрошена на повторне засідання комісії Оператора ГРМ з розгляду Акта про порушення від 06 червня 2024 року № 00932 на 27 вересня 2024 року.
27 вересня 2024 року на повторному засіданні комісії Оператора ГРМ з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення акту про порушення від 06 червня 2024 року № 00932, про що свідчить витяг з Протоколу № 24, винесено акт розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та проведено розрахунок за адресою позивача проведено донарахування необлікованого об`єму природного газу за період з 01 жовтня 2023 року по 05 червня 2024 року в обсязі 9063,48 м3 на суму 67251 грн 06 коп.
Листом Оператора ГРМ від 16 жовтня 2024 року № МФ/104/2-ВИХ-2009-24 Акт-розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості та рахунок на оплату необлікованих об`ємів природного газу надіслані позивачу за її адресою.
Вищевказане рішення та Акт-розрахунок ОСОБА_1 не оскаржувались, тому є чинними.
Пізніше позивачка звернулась до Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» із листом про призначення повторної незалежної експертизи, на що їй направлено відповідь від 03 грудня 2024 року № МФ/104/4-ВИХ-4800-24 про її право самостійно звернутися з відповідною заявою до експертної установи для повторної експертизи лічильника газу. 
Не оспорюючи рішення комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ про задоволення акту про порушення та скасування рішення про здійснення перерахунку (донарахування) необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, позивачка звернулась з позовом до суду, в якому просила визнати неправомірною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача призначити повторну експертизу включивши до її проведення конкретні питання. Тоді як, вказане рішення комісії про задоволення акту, оформлене протоколом з розгляду акту про порушення, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання у контексті його відносин з газорозподільною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованого (необлікованого) природного газу та створює загрозу припинення газопостачання.
Однак позивачка таких вимог перед судом не ставила, а просила лише зобов`язати відповідача призначити та провести повторну експертизу.
Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це не що інше як передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 16 Цивільного кодексу України визначені можливі способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до статті 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.
Проте, характер правовідносин сторін свідчить, що обраний позивачкою спосіб захисту не здатний призвести до реального відновлення її прав. 
До того ж, як пояснили сторони у судовому засіданні, на час розгляду даного спору, спір щодо стягнення з ОСОБА_1 вартості недоврахованого (необлікованого) природного газу розглянуто судом та винесено рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Газорозподільні мережі України» та стягнення з позивачки 67251 грн 06 коп.
Отже, на час звернення позивачки до суду з позовом про визнання неправомірною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача призначити повторну експертизу включивши до її проведення конкретні питання, існувало рішення суду, яке набрало законної сили про стягнення вартості недоврахованого (необлікованого) природного газу на підставі рішення комісії про задоволення акту, оформлене протоколом з розгляду акту про порушення, який у встановленому законом порядку оскаржено не було.
Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах, зокрема, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 неодноразово наголошувала, що обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту прав є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові. 
Крім того, відповідно до ст. 103, 113 ЦПК України, призначення судової експертизи (зокрема, судової трасологічної експертизи приладу обліку) є виключною процесуальною компетенцією суду, а не матеріально-правовим обов`язком споживача чи постачальника. Призначення експертизи здійснюється судом шляхом винесення ухвали за результатами розгляду відповідного клопотання учасника справи, а не шляхом ухвалення рішення за окремою позовною вимогою. Таким чином, вимога зобов`язати провести експертизу у судовому рішенні є неналежним та неефективним способом захисту прав.
Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обрання позивачем неналежного способу захисту та наявність підстав для відмови у позові з цих підстав.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для його скасування.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником Ляшенком Миколою Дмитровичем, залишити без задоволення.
Рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 10 липня 2026 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: Т.М. Базовкіна

І.В.Лівінський

Повний текст постанови складено 02 вересня 2026 року.