РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 293/403/26
Провадження № 2/293/492/2026

06 серпня 2026 року | селище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді - Лось Л.В. за участі секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання 

ВСТАНОВИВ:
Процесуальні дії по справі.
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , згідно якого просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.
27.03.2026 суд, у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, сформував запит в ЄСІТС "Електронний суд" та отримав відповідь з ЄДДР № 2523554 від 27.03.2026 щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 30.03.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначив на 22.04.2026.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 22.04.2026 розгляд справи не відбувся в зв`язку з перебування головуючої судді Лось в нарадчій кімнаті в кримінальному провадженні № 293/255/26.
Розгляд справи по суті призначений на 21.05.2026 на 14:00 год.
Ухвалою від 21.05.2026, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 21.05.2026, суд відклав розгляд справи на 01.07.2026. 
01.07.2026 на адресу суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів до справи. 
Відповідно до довідки секретаря судового засіданнявід 01.07.2026 об 11 год 30 хв розгляд справи № 293/403/26 не відбувся в зв`язку з перебування головуючої судді Лось в нарадчій кімнаті в кримінальному провадженні № 278/3344/15-к.
Розгляд справи по суті призначений на 06.08.2026 на 12:30 год.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків, а саме тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина сторін - ОСОБА_3 .
Шлюб сторін розірвано у 2010 році, від даного шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає з позивачем
Позивач вказує, що наданий час син сторін - ОСОБА_3 є повнолітнім, однак продовжує навчання на денній формі навчання в Державному університеті «Житомирська політехніка та факультеті комп`ютено-інтегрованих технологій, мехатроніки і робототехніки, на денній формі навчання, контрактної основи фінансування. Термін навчання становить з 01.09.2025 по 30.06.2029. Загальна вартість навчання становить 30000 грн на рік. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що син навчається за денною формою навчання, тому позбавлений можливості працювати, а будь-якого іншого самостійного доходу не має. За вказаних обставин доводить, що потребує матеріальної допомоги від батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, вартість якового становить 3200 на місяць ( вартість проїзду автобусом сполученням с. Андріївка - м. Житомир).
Позивач зауважує, що після досягнення сином повноліття відповідач ухиляється від його утримання, як дитини яка продовжує навчання та матеріальної допомоги добровільно не надає.
Позивач вказує, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як є працездатною особою та інших осіб на утриманні не має.
Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а син сторін - ОСОБА_3 є особою хоча і повнолітньою, однак такою, що продовжує навчання, тому за захистом свого порушеного права в інтересах дитини позивач звернулась до суду.
Відповідач у своїй заяві від 01.07.2026 зазначає, що має скрутне матеріальне становище, яке пов`язане з тим, що чотири місяці тому померла мати відповідача у зв`язку з чим він поніс затрати на поховання. Також вказує, що у 2024 та 2025 роках переніс операції на серці, тому має постійні витрати на лікування, відтак просить суд врахувати ці обставини при винесенні рішення .
У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.
У прохальній частині позовної заяви позивачка просить проводити розгляд справи у її відсутності ( а.с. 2).
Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку повідомлення ( а.с. 47).
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.
Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято за результатами оцінки доказів, поданих до суду.
У судовому засіданні від 06.08.2026 відповідно до ч.6 ст. 259, ст. 268 ЦПК України, суд підписав вступну та резолютивну частину рішення .
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , що видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області від 07.07.2010 шлюб між ОСОБА_2 (відповідачем) та ОСОБА_1 (позивачем) розірваний ( а.с. 10).
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , що виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, батьком значиться ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_1 . 
ОСОБА_3 на день вирішення спору досяг повноліття (а.с. 12).
Відповідно до витягу з реєстру Черняхівської територіальної громади ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 11).
Згідно паспорта серії НОМЕР_3 , що виданий Черняхівським РВ УМВС України в Житомирській області від 09.01.2008, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 14).
Відповідно відомостей довідки № 290 від 03.03.2026 ОСОБА_3 , є студентом Державного університету «Житомирська політехніка», рахується студентом першого курсу, факультету комп`ютерно-інтегрованих технологій, мехатроніки і робототехніки, денної форми навчання, контрактної основи фінансування. Термін навчання становить з 01.09.2025 - по 30.06.2029 (а.с.6).
Згідно із договором № 20.01-63001/К/Д-013-2025 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців між Державним університетом «Житомирська політехніка та фізичною особою ОСОБА_1 21.08.2025 року укладений договір, за умовами якого загальна вартість платної освітньої послуги становить 120000 грн.
Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти № 20.01-63001/К/Д-013-2025 від 15.08.2025, що укладений між Державним університетом «Житомирська політехніка» та ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_3 здобуває освітні послуги із здобуття освітнього ступеня бакалавр, зараховано на 1 курс, денної форми навчання за спеціальність електрична інженерія ( а.с. 7).
На підтвердження витрат, які несе позивач, що пов`язанні з навчанням до матеріалів справи долучені копії платіжних документів, з яких убачається, що позивач оплачує проїзд до місця навчання сина ( а.с. 3).
Позивач надала суду довідку №53 від 18.03.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 працювала в ТОВ «Екоплант» з 11.03.2015 по 29.12.2025 на посаді інженера з охорони праці, та отримала дохід за період з 01.01.2025 по 30.12.2025 в розмірі 255154,22 грн ( а.с.4) та відповідно до наказу №133/к/тр від 30.12.2025 рахується звільненою з займаної посади( а.с. 5).
Оскільки відповідач ухиляється від добровільного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, позивач за захистом свого порушеного права звернулась до суду.
Відповідач в своїй заяві просив врахувати складне матеріальне становище, на підтвердження якого надав суду копію виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 12312 від 05.10.2024, та № 190 від 10.01.2025 що свідчать про перенесені операції на серці, з подальшим лікуванням ( а.с. 38-42), довідку надану ПП «Рім-Богдан» про заробітну плату ОСОБА_2 за період з січня 2026 по травень 2026, яка складає 113200 грн ( а.с. 43) 

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 16 ЦК України установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Спір у даній справі виник у зв`язку з ухиленням відповідача від добровільного утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».
Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.
Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.
Як вбачається з матеріалів справи у сторін є повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на день звернення до суду не досяг 23 роки та продовжує навчання, не працює, так як навчання проводиться за денною формою, контрактною основою фінансування, що позбавляє ОСОБА_3 , можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги.
Позивач просила суд, визначити розмір аліментів у вигляді частки з усіх заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.
Відповідач зазначає, що перебуває у складному матеріальному становищі оскільки переніс дві операції на серці ,про що суду надає виписки із медичної картки стаціонарного хворого, тому просить суд врахувати цю обставину при винесенні рішення. 
Суд зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчання, однак при цьому СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Таким чином, встановивши необхідність у матеріальній допомозі, зумовленій платним навчанням, проїздом до навчання та супутніми витратами, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу сину, який продовжує навчатися.
Проте з урахуванням принципу рівності прав та обов`язків батьків та стану здоров`я відповідача, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, до 1/6 (однієї шостої) всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.03.2026 до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років. 
Такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для забезпечення потреб повнолітнього сина, який продовжує навчання, та водночас відповідає принципам справедливості, розумності й співмірності, закріпленим у сімейному законодавстві.
Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат
У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1331,20 грн у дохід держави.
Керуючись ст. 12,13, 76-81, 89, 141, 264, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місяця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.03.2026 до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років.
3. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
4. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1331,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місяця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 )
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 )
Повний текст судового рішення складений: 10.08.2026
Суддя | Людмила ЛОСЬ