Головуючий І інстанції: А.І. Сидорук
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2026 р. | Справа № 480/5399/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Мінаєвої К.В. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства у справах ветеранів України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2026 по справі № 480/5399/24
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства у справах ветеранів України, в особі Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій    
про визнання учасниками бойових дій про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії від 04.01.2024 № 1/ІІІ/6/8, яким відмовлено позивачу в наданні статусу УБД; зобов`язати Комісію відповідно до Закону України ''Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту'' від 22.10.1993 № 3551-XII (надалі - Закон № 3551-XII) повторно розглянути заяву позивача про надання йому статусу УБД, з урахуванням висновків суду.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2026 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" від 04.01.2024 № 1/ІІІ/6/8.
Зобов`язано Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Міністерства у справах ветеранів України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.11.2023 про надання йому статусу учасника бойових дій, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Вирішено питання розподілу судових витрат шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства у справах ветеранів України, в особі Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій 1211 грн 20 коп. витрат судового збору.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2026 та ухвалити нове рішення у цій справі, яким відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що свої повноваження відповідач здійснював в межах та у спосіб, передбачені Конституцією України та законами України, а тому своїми діями права та законні інтереси позивача не порушило. 
Позивач скориставшись своїм правом визначеним ст. 304 КАС України подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважаючи рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що винесено згідно вимог діючого законодавства просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 02.04.2022 позивачем укладено контракт добровольця територіальної оборони з командиром добровольчого формування № НОМЕР_1 Сумської міської територіальної громади. Відповідно до п.13 цього контракту, контракт набирає чинності з 28.02.2022.
Командиром Військової частини НОМЕР_2 видано довідку від 17.11.2023 № 2/4054, у якій зазначено, що позивач дійсно в період з 28.02.2022 до 07.04.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України м. Суми. Підставою видачі вказаної довідки зазначена довідка від 12.04.2022 № 2/434.
Позивач звернувся до Комісії із заявою від 30.11.2023, у якій просив розглянути його документи на засіданні Комісії щодо надання йому статусу УБД за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, відповідно до ст.6 Закону. До заяви позивач додав: довідку від 17.11.2023 № 2/4054; згоду на збір та обробку персональних даних; дві кольорові фотокартки розміром 3x4 см на матовому папері; копію паспорта; копію ІПН.
Комісія на своєму засіданні 04.01.2024 розглянула заяву позивача та прийняла рішення № 1/ІІІ/6/8 про відмову позивачу у наданні статусу УБД, у зв`язку з відсутністю правових підстав відповідно до п.25 ч.1 ст.6 Закону № 3551-XII. У рішенні зазначено, що зі змісту заяви та доданих неї документів, вбачається, що позивач просить розглянути на Комісії питання надання йому статусу УБД відповідно до статті 6 Закону № 3551-XII. Однак, згідно з довідкою командира Військової частини НОМЕР_2 від 17.11.2023 № 2/4054 позивач брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, у період з 28.02.2022 до 07.04.2022, як доброволець Добровольчого формування № НОМЕР_3 Сумської територіальної громади, що не відповідає п.25 ч.1 ст.6 Закону. Натомість особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади та брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, мають право на отримання статусу УБД відповідно до п.19 ч.1 ст.6 Закону № 3551-XII, що згідно з пунктом 5 Порядку виходить за межі компетенції міжвідомчої комісії.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з підстав його обґрунтованості.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус ветеранів війни визначається Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон України №3551-XII), який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Згідно зі статтею 5 цього Закону учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно з пунктом 19 ч.1 ст.6 Закону № 3551-XII військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. Порядок надання статусу УБД (крім осіб, особливості набуття статусу учасника бойових дій якими визначені у статті 6-1 цього Закону) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Порядок позбавлення статусу УБД осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України. У такій заяві зазначаються відомості про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення та перебування безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також додаються копії відповідних документів, засвідчені підписом суб`єкта звернення (за наявності). Якщо особа, яка подає заяву про надання статусу УБД, не володіє такими відомостями (документами), комісія з питань розгляду матеріалів про визнання УБД витребовує такі відомості (документи) за запитом в уповноваженого органу або особи в рамках міжвідомчої взаємодії суб`єктів владних повноважень, але не пізніше ніж через п`ять календарних днів від дати надходження такої заяви. Уповноважений орган або особа зобов`язані надати запитувані відомості (документи) або обґрунтувати причину відмови у наданні не пізніше ніж через 15 календарних днів від дати надходження такого запиту. Не пізніше ніж через 10 календарних днів після отримання відомостей (документів) комісія з питань розгляду матеріалів про визнання УБД приймає рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій.
Відповідно до п.25 ч.1 ст. 6 Закону № 3551-XII УБД визнаються особи, які з 24.02.2022 до 25.03.2022 відповідно до Закону України "Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України" від 03.03.2022 № 2114-IX (надалі - Закон № 2114-IX) або у складі добровольчих формувань у взаємодії із Збройними Силами України та іншими утвореними відповідно до закону військовими формуваннями брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Рішення про надання статусу УБД особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, приймається міжвідомчою комісією, утвореною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни. Порядок надання статусу УБД особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, а також райони проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок позбавлення статусу УБД осіб, зазначених в абзаці 1 цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України. Підставою для надання статусу УБД особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, є довідка, видана командиром військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил України, у взаємодії з яким особа сама або у складі добровольчого формування брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про період участі у таких заходах.
У разі відсутності такої довідки, відповідно до абз.6 п.25 ст. 6 Закону № 3551-XII підставою для надання статусу УБД зазначеним особам є документи, дані та інформація, вказана у абзацах 7-8 ч.1 ст.6 Закону № 3551-XII.
Згідно із ст.1 Закону № 2114-IX період дії воєнного стану громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - цивільні особи), можуть брати участь у відсічі та стримуванні збройної агресії РФ та/або інших держав, у тому числі отримати вогнепальну зброю і боєприпаси до неї відповідно до порядку та вимог, встановлених Міністерством внутрішніх справ України.
наказом Міністерства у справах ветеранів України від 26.02.2021 № 43, затверджено Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі Положення про міжвідомчу комісію), відповідно до якого, основними завданнями міжвідомчої комісії за обставин цього судового спору є: 1) надання статусу учасника бойових дій у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, особам, зазначеним в пунктах 19, 20 та 22 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 2) надання статусу учасника бойових особам, зазначеним в пунктах 21, 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII; 3) надання статусу учасника бойових дій працівникам підприємств, установ, організацій, які у порядку, встановленому законодавством, залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у період з дня набрання чинності Законом України від 01 липня 2014 року № 1547-VII "Про внесення зміни до статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до набрання чинності Законом України від 07 квітня 2015 року № 291-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України".
Пунктом 2 розділу ІІ Положення про міжвідомчу комісію визначено, що Міжвідомча комісія має право, зокрема: 1) розглядати документи зі спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, надіслані комісіями при міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах, щодо надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним у підпункті 1 пункту 1 цього розділу, або позбавлення їх такого статусу; 2) розглядати документи щодо надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в підпункті 2 пункту 1 цього розділу, або позбавлення їх такого статусу, надіслані такими особами або командирами добровольчих формувань, у складі яких вони брали участь в антитерористичній операції, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; 6) уточнювати інформацію про осіб, стосовно яких подано документи, заслуховувати пояснення цих осіб, свідків та представників державних органів; 7) приймати рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій особам, зазначеним у підпунктах 1-3 пункту 1 цього розділу; 10) повертати документи щодо надання статусу учасника бойових дій комісіям при міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах у разі відсутності в поданих документах спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання (стосовно осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 1 цього розділу).
Підстави для відмови міжвідомчої комісії в наданні статусу учасника бойових дій врегульовані п. 5 розділу ІІ Порядку про міжвідомчу комісію, відповідно до якого Міжвідомча комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі: 1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій; 2) відсутності документів, що містять достатні докази безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; 3) виявлення факту подання недостовірної інформації про участь в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх проведення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України або подання недостовірних даних про особу; 4) виявлення факту підробки поданих документів; 5) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Відповідно до Положення "Про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що затверджено наказом Міністерства у справах ветеранів України від 26.02.2021 № 43 (надалі - Положення № 43) основними завданнями Комісії є: надання статусу учасника бойових дій у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, особам, зазначеним в пунктах 19, 20 та 22 ч.1 ст.6 Закону № 3551-XII; надання статусу учасника бойових особам, зазначеним в пунктах 21, 25 ч.1 ст.6 Закону № 3551-XII. Для розгляду питання про надання статусу УБД Комісія має, серед іншого, такі права: розглядати документи зі спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, надіслані комісіями при міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах, щодо надання статусу УБД особам, зазначеним у підп.1 п.1 цього розділу, або позбавлення їх такого статусу; розглядати документи щодо надання статусу УБД особам, зазначеним в підп.2 п.1 цього розділу, або позбавлення їх такого статусу, надіслані такими особами або командирами добровольчих формувань, у складі яких вони брали участь в антитерористичній операції, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України; уточнювати інформацію про осіб, стосовно яких подано документи, заслуховувати пояснення цих осіб, свідків та представників державних органів; приймати рішення про надання (відмову у наданні) статусу УБД особам, зазначеним у підп.1-3 п.1 цього розділу; повертати документи щодо надання статусу УБД комісіям при міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах у разі відсутності в поданих документах спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання (стосовно осіб, зазначених у підп.1 п.1 цього розділу).
Судовим розглядом встановлено, позивач з 28.02.2022 є добровольцем добровольчого формування територіальної громади, що також підтверджується Контрактом від 02.04.2022. У період з 28.02.2022 до 07.04.2022 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України у м. Суми, що зафіксовано довідкою командира військової частини НОМЕР_2 від 17.11.2023. Доводи відповідача щодо неналежності довідки від 17.11.2023, суд вважає необґрунтованими, оскільки така обставина не була підставою для прийняття спірного рішення. Доказів, що піддають сумніву достовірність зазначених у довідці відомостей, Комісією у спірному рішенні не зазначено.
Згідно п.5 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 відмова за відсутності правових підстав для надання статусу УБД можлива лише внаслідок дослідження доказів та надання їм належної оцінки у випадку не підтвердження права особи на отримання такого статусу, а не у випадку непідвідомчості цього питання Комісії.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що приймаючи у такий спосіб рішення щодо розгляду заяви позивача Комісія всупереч вимогам законодавства, фактично без розгляду заяви по суті, зазначила про відсутність правових підстав для надання статусу УБД, а не про відсутність у Комісії повноважень на розгляд питання про надання статусу УБД та не повідомила про таке орган чи посадову особу, до повноважень якого віднесено право вирішувати згідно діючого законодавства в цьому конкретному випадку питання про надання статусу учасника бойових дій позивачу.
А отже відповідач зобов`язаний діяти відповідно до норми п.3 розділу VII Положення № 43, згідно з яким у разі надходження документів, розгляд яких не належить до повноважень Комісії, визначених підп.1-5 п.2 розділу II цього Положення, Міністерство у справах ветеранів України протягом 5 робочих днів з дати їх отримання повертає документи заявнику з відповідними роз`ясненнями або надсилає їх за належністю без винесення таких документів на розгляд міжвідомчої комісії. Також керуватися ч.3 ст.7 Закону України "Про звернення громадян", де міститься правило - "якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення".
Колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що спірне рішення Комісії не відповідає критеріям правомірності, які передбачені нормою ч.2 ст.2 КАС України. 
З урахуванням викладеного, вказані в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки ґрунтуються на помилковому та довільному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства у справах ветеранів України – залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2026 по справі № 480/5399/24 залишити без змін .
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач | | В.В. Катунов
Судді | | К.В. Мінаєва   І.М. Ральченко