РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року 	справа № 580/5380/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:
головуючого – судді Янківської В.П.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
встановив:
22 травня 2026 року до суду з позовною заявою звернулось Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача податковий борг в сумі 27176,40 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач порушив вимоги Податкового кодексу України внаслідок чого має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 67822,30 грн.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 27.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Обгрунтовуючи свою позицію зазначив, що позивач посилається на заяву про застосування спрощеної системи оподаткування № 8812 від 24.01.2012 року, але в матеріалах справи дана заява відсутня. Крім того, жодної податкової вимоги від Головного управління ДПС в Черкаській області ним не було отримано, з вимогою він не був ознайомлений. Доказів існування вимоги від 04.12.2025 № 0011775-1302-2300 та направлення листа(вимоги) з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення позивач одночасно з позовною заявою не надав.
Відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши докази у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головного управління ДПС у Черкаській області, має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 27176,40 грн. з наступних видів податку:
1. 3 єдиного податку з фізичних осіб у сумі 11811,60 грн., що виник на підставі: - заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 8812 від 24.01.2012 по строку сплати з 20.06.2025 по 20.04.2026 у сумі 18117,60 грн. 2. Зі сплати військового збору, що підлягає сплаті фізичними особамипідприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування у сумі 9058,80 грн., що виник на підставі: - заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 8812 від 24.01.2012 по строку сплати з 20.06.2025 по 20.04.2026 у сумі 9058,80 грн.
Станом на час звернення до суду заборгованість є непогашеною.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого. 
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі – ПК України).
У відповідності до п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п.49.2 ст.49 ПК України). 
Пунктом 291.4. ст.291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на певні групи платників єдиного податку,
У відповідності до п. 293.1 ст. 293 ПК України передбачено, що ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового(звітного) року.
Станом на 01.01.2025 - 8000,00 грн., станом на 01.01.2026 - 8647,00 грн. У заяві про застосування спрощеної системи оподаткування відповідач указав 2 групу та 20 % ставки платника єдиного податку. В такому разі щомісячний платіж з єдиного податку 2025 році – 1600,00 грн. (8000,00x20%), у 2026 році - 1729,40 грн. (8647,00x20%).
Згідно з пунктом 16 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Відповідно до підпункту 1.3 пункту 16 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України для платників єдиного податку першої і другої групи починаючи з 1 січня 2025 року ставка збору становить 10% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, з розрахунку на календарний місяць. Згідно з підпунктом 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюється порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставками, визначеними підпунктом 1.3 цього пункту.
У відповідності до п. 295.1. ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п.59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. 
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п.59.5 ст.59 ПК України).
Позивачем для забезпечення стягнення наявної суми податкового боргу сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» №0011775-1302-2300 від 04.12.2025, що є підставою для її стягнення у повному обсязі.
Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем у встановлені законодавством строки податкового боргу в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані щодо стягнення коштів з відповідача в рахунок погашення податкового боргу у сумі 27176,40 грн та вважає їх такими, що підлягають до задоволення.
Посилання відповідача на те, що в матеріалах справи відсутня заява № 8812 від 24.01.2012 та податкова вимога від 04.12.2025 № 0011775-1302-2300 не беруться судом до уваги, оскільки такі документи долучені позивачем до позовної заяви та містяться в матеріалах справи а.с. 11, 12, 15.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:
Задовольнити повністю адміністративний позов Головного управління ДПС в Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Стягнути з ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг в сумі 27176 (двадцять сім тисяч сто сімдесят шість) грн 40 коп.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя 	Валентина ЯНКІВСЬКА