Справа № 190/1135/26
Провадження №2/190/852/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

13 липня 2026 року  м.П"ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді  Фирси Ю.В.,
за участю секретаря   Бордюг Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 22 лютого 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №50051-02/2025 за умовами якого відповідачу наданий кредит в розмірі 15000,00 грн., строком на 120 днів, із процентною ставкою 0,90 % в день на залишок заборгованості та одноразовою комісією за видачу кредиту в сумі 1500,00 грн.. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворенним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача.
19.06.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» укладено Договір факторингу №19062025. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп». Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором №50051-02/2025 від 22.02.2025 року, що укладений між ТОВ «Стар Файненс Груп» та Відповідачем. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» наділено правом вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 50051-02/2025 від 22.02.2025 року. Заборгованість відповідача перед ним становить 39930,00 грн., з яких 15000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15930,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1500,00 грн. - заборгованість за комісією, 7500,00 грн. - заборгованість за штрафом.
У зв`язку з вищевикладеним, просять стягнути у примусовому порядку з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 39930,00 грн., сплачений ними судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшло до суду клопотання з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просять позов задовольнити.
Відповідачу ОСОБА_1 у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено судову повістку про виклик до суду. Вказана судова поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній, виїхав»/а.с.21/. Також відповідач ОСОБА_1 , про розгляд справи повідомлений належним чином, інформація про виклик у справі відповідача розміщувалася судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, причину неявки до суду не повідомив/а.с.23/.
Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
22 лютого 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір про надання фінансового кредиту № 50051-02/2025 за умовами якого відповідачу наданий кредит шляхом перерахування коштів безготівково на рахунок з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 1.6 Договору), у розмірі 15000,00 грн. (п. 1.1 Договору), строком на 120 днів (п.1.2 Договору).
Згідно п. 1.4. Договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 1500 грн. (що складає 10% від суми кредиту). 
Відповідно до розділу 2 Договору визначено порядок укладення договору, договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт товариства або відповідний мобільний додаток. Після входу до Особистого кабінету, Клієнт, для отримання кредиту, заповнює Заявку-Анкету (п. 2.6 Договору). Згідно п. 2.16 Договору у випадку готовності Клієнта прийняти пропозицію (оферту), Клієнт натискає кнопку «підписати», після чого Клієнт отримує вхідний дзвінок на номер телефону та вводить отриманий одноразовий ідентифікатор, або йому надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який Клієнт вводить у відповідне поле. Введенням коду на сайті Товариства Клієнт підтверджує прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) Товариства нам укладення Кредитного договору (електронний підпис Клієнта накладається на оригінал Договору). 
Договір № 50051-02/2025 від 22.02.2025 року підписано відповідачем електронним підписом «Y293».
Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Стар Файненс Груп» підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 ідентифікований товариством, акцепт договору здійснено 22.02.2025 року одноразовим ідентифікатором - «Y293», який направлено на номер телефону НОМЕР_2 . 
На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором №50051-02/2025 від 22.02.2025 року позивачем надано лист №3426_260217121449 від 17.02.2026 року, згідно якого ТОВ «Універсальні платіжні рішення» перерахувано кошти на платіжну картку клієнта: 22.02.2025 року на платіжну картку маска картки № НОМЕР_3 у сумі 15000,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua- 661294836.
Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260604/124204-БТ від 10.06.2026 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ). По рахунку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) було зарахування коштів на суму 15000 грн. від 22.02.2025 року /а.с.18/.
19 червня 2025 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» уклали Договір факторингу №19062025, за яким, ТОВ «Стар Файненс Груп» відступає ТОВ «ФК «Кредит-капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 50051-02/2025 від 22.02.2025 року.
Відповідно до акту приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників від 19.06.2025 року до Договору факторингу №19062025 від 19.06.2025 року , витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №19062025 від 19.06.2025 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача (номер за порядком № 3692), в сумі - 39930,00 грн., з яких 15000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15930,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1500,00 грн. - заборгованість за комісією, 7500,00 грн. - заборгованість за штрафом. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 50051-02/2025 від 22.02.2025 року ОСОБА_1 має борг в сумі - 39930,00 грн., з яких 15000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15930,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1500,00 грн. - заборгованість за комісією, 7500,00 грн. - заборгованість за штрафом.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20.
У справі встановлено, що 22.02.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі Договір про надання фінансового кредиту № 50051-02/2025, який підписано відповідачем 22.02.2025 року одноразовим ідентифікатором «Y293».
Отже, договір про надання фінансового кредиту підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем ОСОБА_1 таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Отже, підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме ТОВ «Стар Файненс Груп», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп», свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме перерахувало грошові кошти (15000 грн.) на банківський рахунок ОСОБА_1 , який самостійно вніс до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства номер своєї платіжної карти.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Судом встановлено, що 19.06.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» укладено Договір факторингу № 19062025, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» купило право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Отже, оскільки у встановлений договором строк ОСОБА_1 не повернув кредитні кошти та не сплатив нараховані проценти, відтак у позивача виникло право на їх стягнення в примусовому порядку.
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надало належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язання по поверненню заборгованості за кредитним договором перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», суд вважає, що заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15000 грн., заборгованість за процентами в розмірі 15930 грн., заборгованість за комісією у розмірі 1500 грн.- підлягає стягненню з відповідача,
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за штрафом, то суд приходить до наступного.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу.
Також, пункти розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування», було викладено в новій узагальненій редакції, якою охоплено більший період, на що стосується й карантину та воєнного стану, а саме з 1 березня 2020 року та установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення штрафу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової (правчиної) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, акт надання послуг № 211 від 11.05.2026 року, детальний опис наданих послуг до акту № 211 від 11.05.2026 року, ордер на надання правчиної допомоги, у зв`язку з чим вказана сума у розмірі 8000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.
Приймаючи до уваги висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору за подачу позову пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2162,32 грн. (2662,40 х 32430/ 39930).
Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, адреса 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_7 в АТ «Креді Агріколь Банк»), заборгованість за кредитним договором №50051-02/2025 від 22 лютого 2025 року в розмірі 32430 (тридцять дві тисячі чотириста тридцять) грн. 00 коп., з яких: 15000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15930,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1500,00 грн. - заборгованість за комісією, сплачений судовий збір у розмірі 2162,32 грн. та витрати на професійну правчину допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.
В іншій частині заявлених вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя    Ю.В. Фирса