"17" вересня 2026 р. Справа № 363/4292/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2026 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вишгородського РУП ГУНП у Київській області про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 
частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

24.06.2026 о 21:10, у м. Вишгород, вул. Ягідна, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатору «DRAGER» №6820, відповідно до тесту №845, результат огляду – 3,31 проміле. Вказаними діями, водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із частиною першою статті 130 КУпАП.
Зазначені обставини підтверджуються: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №702048 від 24.06.2026, у якому зафіксовано обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмітки про його відмову від підпису й отримання копії протоколу;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким результат огляду позитивний – 3,31 проміле, а також зазначені ознаки алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота; 
роздруківкою результату тестування газоаналізатором «Drager Alcotest 6820», прилад № ARLH-0180, тест №845, з результатом 3,31 проміле та відміткою про відмову 
ОСОБА_1 від підпису; 
направленням на огляд водія транспортного засобу, у якому зафіксовані виявлені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння; 
копією посвідчення водія ОСОБА_1 № НОМЕР_3 ; 
витягом із ІПС МВС України «Армор» та відеозаписом з місця події.
Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 перебуває біля відкритих дверей з водійського боку автомобіля. На запитання поліцейських про напрямок руху він повідомляє, що прямував до м. Бровари, та зазначив, що за кермом автомобіля перебувала його дружина, при цьому, будь-яка інша особа, у тому числі дружина ОСОБА_1 , на відеозаписі не зафіксована. Виявивши ознаки алкогольного сп`яніння у водія, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 , не заперечуючи вживання алкоголю, погодився пройти огляд на місці. Перед проведенням огляду йому було запропоновано перевірити цілісність упаковки мундштука, здійснено контрольний аналіз повітря приладом із нульовим показником, після чого ОСОБА_1 здійснив видих у прилад. За результатами тестування газоаналізатор зафіксував 3,31 проміле, про що ОСОБА_1 було одразу повідомлено. Заперечень щодо порядку проведення огляду, справності приладу чи отриманого результату він не висловив. Після оголошення результату огляду на запитання поліцейського, чому він сів за кермо з таким показником алкоголю, ОСОБА_1 пояснив, що їм недалеко їхати. Надалі поліцейські запропонували, якщо його дружина не вживала алкоголь, посадити її за кермо для подальшого руху додому.
У судові засідання, призначені на 28.07.2026 та 17.09.2026, ОСОБА_1 не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною у протоколі.
Так, у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 24.06.2026 про отримання судових повісток в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення на зазначений у ній номер мобільного телефону, однак вказана заява ОСОБА_1 не підписана. При цьому, як убачається із наявних у матеріалах справи довідок про доставку повідомлень у додаток «Viber», повідомлення про судові засідання, призначені на 28.07.2026 та 17.09.2026, направлялись на зазначений ОСОБА_1 номер мобільного телефону та були доставлені.
Як убачається із матеріалів справи, конверти із судовими повістками про його виклик до суду повернулись без вручення з причин «адресат відсутній». Крім цього, уся інформація щодо цього судового провадження міститься на сайті «Судова влада України» та, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбудеться у Вишгородському районному суді Київської області, проте станом розгляду справи не цікавився, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи не є обов`язковою, враховуючи вжиті судом заходи для забезпечення його участі під час розгляду справи, відсутність у матеріалах справи заперечень щодо обставин, викладених у протоколі, а також строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений статтею 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції відеозапису, а також іншими документами.
Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до частини третьої цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на місці або незгоди з його результатами огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.
Пунктом 6 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, у чинній редакції передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає підтвердженою винуватість ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та про наявний у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції частини першої статті 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.
На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284, 294, 307, 308 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
частиною першою статті 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя          О.П. Лукач