Справа № 195/658/26
2/195/442/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
06.07.2026 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області 

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Кондус Л.А., при секретарі – Дєєвої Ю.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (ЄДРПОУ 35625014) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
Позивач ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 59871,34 грн., а саме:
- за кредитним договором № 649473773 в розмірі 24467,44 грн., з яких:
- 7600,00 грн. — заборгованість по основному боргу (тіло кредиту);
- 12 611,44 грн. — заборгованість по процентам;
- 456,00 грн. — заборгованість по комісії;
- 3800,00 грн. — неустойка.
- за кредитним договором № 103433796 в розмірі 23899,90 грн., з яких:
- 7000,00 грн. — сума заборгованості за основним зобов`язанням;
- 4283,40 грн. — сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
- 472,50 грн. - сума заборгованості по комісії за надання кредиту;
- 4144,00 грн. — сума заборгованості за обслуговування кредиту;
- 8000,00 грн. — сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
- за кредитним договором № 9280811 в розмірі 11504,00 грн. , з яких:
- 3000,00 грн. — сума заборгованості за основним зобов`язанням;
- 0,00 грн. — сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
- 0,00 грн. - сума заборгованості по комісії за надання кредиту;
- 3504,00 грн. — сума заборгованості за обслуговування кредиту;
- 5000,00 грн. — сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне:
Щодо укладення кредитного договору №649473773
09.10.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №649473773.
02.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір Факторингу МВ-ТП/72 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
29.12.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю “ФК “ЄАПБ” укладено договір факторингу №29/1225-01, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ “ФК “ЄАПБ”) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “ФК “ЄАПБ” приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 31.03.2026 до Договору факторингу № 29/1225-01 від 29.12.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24467,44 грн., з яких:
- 7600,00 грн. — заборгованість по основному боргу (тіло кредиту);
- 12 611,44 грн. — заборгованість по процентам;
- 456,00 грн. — заборгованість по комісії;
- 3800,00 грн. — неустойка.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ “ФК “ЄАПБ” за кредитним договором №649473773 у сумі 24 467,44 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Щодо укладення кредитного договору № 103433796
27.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН» ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 103433796.
24.02.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю “ФК “ЄАПБ” укладено договір факторингу №24022026, за умовами якого ТОВ "МІЛОАН» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ “ФК “ЄАПБ”) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “ФК “ЄАПБ” приймає належні ТОВ "МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників №2 від 24.02.2026 до Договору факторингу №24022026 від 24.02.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23899,90 грн., з яких:
- 7000,00 грн. — сума заборгованості за основним зобов`язанням;
- 4283,40 грн. — сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
- 472,50 грн. - сума заборгованості по комісії за надання кредиту;
- 4144,00 грн. — сума заборгованості за обслуговування кредиту;
- 8000,00 грн. — сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Таким чином , відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ “ФК “ЄАПБ” за кредитним договором № 103433796 у сумі 23899,90 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Щодо укладення кредитного договору №9280811
02.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН» ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9280811.
27.01.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю “ФК “ЄАПБ” укладено договір факторингу №27012026, за умовами якого ТОВ "МІЛОАН» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ “ФК “ЄАПБ”) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “ФК “ЄАПБ” приймає належні ТОВ "МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 27.01.2026 до Договору факторингу №27012026 від 27.01.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11504,00 грн., з яких:
- 3000,00 грн. — сума заборгованості за основним зобов`язанням;
- 0,00 грн. — сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
- 0,00 грн. - сума заборгованості по комісії за надання кредиту;
- 3504,00 грн. — сума заборгованості за обслуговування кредиту;
- 5000,00 грн. — сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ “ФК “ЄАПБ” за кредитним договором № 9280811 у сумі 11504,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати.
Рух справи:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 08.05.2026 головуючим суддею визначено — Кондус Л.А.
12.05.2026 року Томаківським районним судом було ухвалене заочне рішення , яким позовні вимоги відповідача задоволено.
Позивач в позовній заяві просить розглядати справу за відсутності представника позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення .
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток та шляхом оголошення через вебпортал Судова влада. Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позов не подано.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 1ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Щодо укладення кредитного договору №649473773
09.10.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №649473773.
02.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір Факторингу МВ-ТП/72 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
29.12.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю “ФК “ЄАПБ” укладено договір факторингу №29/1225-01, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ “ФК “ЄАПБ”) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “ФК “ЄАПБ” приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 31.03.2026 до Договору факторингу № 29/1225-01 від 29.12.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24467,44 грн., з яких:
- 7600,00 грн. — заборгованість по основному боргу (тіло кредиту);
- 12 611,44 грн. — заборгованість по процентам;
- 456,00 грн. — заборгованість по комісії;
- 3800,00 грн. — неустойка.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ “ФК “ЄАПБ” за кредитним договором №649473773 у сумі 24 467,44 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Щодо укладення кредитного договору № 103433796
27.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН» ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 103433796.
24.02.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю “ФК “ЄАПБ” укладено договір факторингу №24022026, за умовами якого ТОВ "МІЛОАН» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ “ФК “ЄАПБ”) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “ФК “ЄАПБ” приймає належні ТОВ "МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників №2 від 24.02.2026 до Договору факторингу №24022026 від 24.02.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23899,90 грн., з яких:
- 7000,00 грн. — сума заборгованості за основним зобов`язанням;
- 4283,40 грн. — сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
- 472,50 грн. - сума заборгованості по комісії за надання кредиту;
- 4144,00 грн. — сума заборгованості за обслуговування кредиту;
- 8000,00 грн. — сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ “ФК “ЄАПБ” за кредитним договором № 103433796 у сумі 23899,90 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Щодо укладення кредитного договору №9280811
02.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН» ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9280811.
27.01.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю “ФК “ЄАПБ” укладено договір факторингу №27012026, за умовами якого ТОВ "МІЛОАН» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ “ФК “ЄАПБ”) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “ФК “ЄАПБ” приймає належні ТОВ "МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 27.01.2026 до Договору факторингу №27012026 від 27.01.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11504,00 грн., з яких:
- 3000,00 грн. — сума заборгованості за основним зобов`язанням;
- 0,00 грн. — сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
- 0,00 грн. - сума заборгованості по комісії за надання кредиту;
- 3504,00 грн. — сума заборгованості за обслуговування кредиту;
- 5000,00 грн. — сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ “ФК “ЄАПБ” за кредитним договором № 9280811 у сумі 11504,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 09.10.2025 з Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено кредитний договір №649473773, 27.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН» ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 103433796, 02.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН» ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9280811, відповідач отримала кредитні кошти, однак не виконала зобов`язання за кредитними договорами, тому з неї на користь позивача слід стягнути тіло кредиту відповідно до вказаних договорів у розмірі - 7600,00 грн.,  7000,00 грн., 3000,00 грн.
Однак щодо розміру процентів, які погоджено сторонами та за якими заборгованість більша за фактично отримані позичальником кошти, слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як було зазначено вище сторонами погоджено розмір процентів і порядок їх нарахування та відповідно до розрахунку заборгованості він складає, саме за кредитним договором №649473773 від 09.10.2025 - 12611,44 грн. 
Слід звернути увагу, що відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не зміг ефективно здійснити свої права бути поінформованим про дійсні умови кредитування ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. А тому на думку суду, укладення відповідачем договору перетворюється на непомірний тягар для відповідача, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором.
Отже, суд враховує, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які у 1,6 рази перевищує саму суму позики і є явно завищені з огляду на сам розмір позики, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Крім того, з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року №39/248 "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Застосовуючи аналогію та враховуючи те, що заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 12611,44 грн. не є співмірною сумі кредиту у 7600,00 грн. за вищевказаним кредитним договором, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно завищеної суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру процентів за вказаним договором до суми отриманого тіла кредиту - 7600,00 грн., що стосується процентів за кредитним договором №649473773 від 09.10.2025. При визначенні розміру процентів суд виходить з розміру облікової ставки НБУ та строку дії договору кредиту.
Щодо вимог про стягнення комісії в сумі 456,00 грн. за кредитним договором №649473773 від 09.10.2025, комісії в сумі 472,50 грн. і комісії за обслуговування кредиту в сумі 4144,00 грн. за кредитним договором № 103433796 від 27.09.2025, комісії за обслуговування кредиту в сумі 3 504,00 грн. за кредитним договором №9280811 від 02.09.2025 суд зазначає таке. 
Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно з п. 11 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Пунктами 9, 11 ч.1 ст. 1 Закону визначено, що споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит.
Споживчий кредит - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно з п. 22 ч.1 ст. 1 Закону «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
З цього випливає, що споживчий кредит - грошові кошти, що надаються споживачу, тобто фізичній особі, на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю.
За положеннями ч. 5 ст. 11, ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Отже, несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту.
Крім того, відповідно до ст. 55 Закону «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством, нормативно-правовими актами Національного банку та угодами (договорами) між клієнтом і банком.
Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими постановою правління НБУ від 10.05.2007 №168 банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Згідно із ч.ч. 1, 2, 4 та 5 ст. 18 Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах зі споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Зазначений висновок міститься в постанові Верховного Суду від 7 лютого 2018 року в справі №175/1543/16-ц, яка, відповідно до ч. 4 ст. 264 ЦПК України, має враховуватися судом.
Виходячи з цього суд приходить до висновку про необґрунтованість стягнення з відповідача заборгованості за комісією в сумі 456,00 грн. за кредитним договором №649473773 від 09.10.2025, комісії в сумі 472,50 грн. і комісії за обслуговування кредиту в сумі 4144,00 грн. за кредитним договором № 103433796 від 27.09.2025, комісії за обслуговування кредиту в сумі 3 504,00 грн. за кредитним договором №9280811 від 02.09.2025. 
Щодо вимог про стягнення неустойки в сумі 3800,00 грн. за кредитним договором №649473773 від 09.10.2025, неустойки (штраф, пеня) в сумі 8000,00 грн. за кредитним договором № 103433796 від 27.09.2025, неустойки (штраф, пеня) в сумі 5000,00 грн. за кредитним договором №9280811 від 02.09.2025 суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Разом із тим, Законом України від 15 березня 2022 року N 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Отже, пунктом 2 частини 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Такий правовий висновок, щодо застосування норм права, викладено в Постанові Верховного Суду від 13 серпня 2025 року по справі № 450/204/23.
Згідно ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Виходячи з цього суд приходить до висновку про необґрунтованість стягнення з відповідача заборгованості неустойки в сумі 3800,00 грн. за кредитним договором №649473773 від 09.10.2025, неустойки (штраф, пеня) в сумі 8000,00 грн. за кредитним договором № 103433796 від 27.09.2025, неустойки (штраф, пеня) в сумі 5000,00 грн. за кредитним договором №9280811 від 02.09.2025.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ « ФК ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» з підстав вказаних вище.
Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати позивача зі сплати судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних вимог, що дорівнює 1311,18 грн. ( 29483,40/59871,34 Х 2662,60 =1311,18 грн. ).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279, 280-284 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 11, 15, 526, 1048, 1049, 1054 ЦК України, -
У Х В А Л И В
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (ЄДРПОУ 35625014) заборгованість: 
- за кредитним договором №649473773 від 09.10.2025 в сумі 15200,00 грн., яка складається з: 7600,00 грн. — заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 7600,00 грн. — заборгованість по процентам; 
-за кредитним договором № 103433796 від 27.09.2025 в сумі 11283,40 грн., яка складається з: 7000,00 грн. — заборгованість за основним зобов`язанням; 4283,40 грн. — заборгованість по процентам за користування кредитом; 
-за кредитним договором №9280811 від 02.09.2025 в сумі 3000,00 грн. — заборгованість за основним зобов`язанням, а всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 29483,40 грн. (двадцять дев`ять тисяч чотириста вісімдесят три грн. 40 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (ЄДРПОУ 35625014) судовий збір в сумі 1311,18 грн. (одну тисячу триста одинадцять грн. 18 коп.).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (ЄДРПОУ 35625014) адреса 07400, Київська область, Броварський район, м.Бровари, вул. Лісова, буд. 2
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:	  	Л. А. Кондус