Справа № 393/691/25 
Номер провадження 2/404/1958/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне 

16 вересня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:
головуючого судді – Іванової Н.Ю.
при секретарі - Коцюбі Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року до Новгородківського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до відповідача про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, в результаті утворилась заборгованість. З урахуванням викладеного, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 30 грудня 2025 року цивільну справу передано на розгляд до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області.
Ухвалою судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2026 року матеріали цивільної справи направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області. 
Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2026 року цивільну справу передано на розгляд до Фортечного районного суду міста Кропивницького. 
Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 30 квітня 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 
Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 03 червня 2026 року прийнято до розгляду матеріали справи, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 
Представник позивача просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Клопотань, заяв, відзиву на позов не подавав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.
За правилами частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.
Судом установлено, що між ТОВ «Лінеура України» та відповідачем 06 жовтня 2024 року було укладено кредитний договір № 5022082, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура України» надав відповідачу кредит в сумі 20 000 грн. на строк 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. Вказане підтверджується кредитним договором.
02 червня 2025 року між ТОВ «Лінеура України» та ТОВ «Українські Фінансові операції» було укладено договір факторингу № 02-1/06/2025, згідно якого до ТОВ «Українські Фінансові операції» перейшло право грошової вимоги до відповідача за цим договором. Вказане підтверджується договором факторингу.
Відповідач, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконував, та кошти не повернув, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості заборгованість відповідача за вказаним договором становить 92 000 грн. Вказане підтверджується розрахунками заборгованості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від ТОВ «Лінеура України» кошти за кредитним договором, належним чином не виконував та кошти не повернув, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаному розмірі. Зважаючи на те, що ТОВ «Лінеура України» передало право вимоги за кредитним договорами до ТОВ «Українські фінансові операції», яке звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідача кошти за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «Лінеура України», тому вказані позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача, суд, на підставі ст.141 ЦПК України, стягує з відповідачів понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати та витрати на правову допомогу.
Вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу в порядку ч.2 ст.625 ЦК України позивачем у позові не обґрунтовано.
Посилання позивача на частини 10, 11 ст.265 ЦПК України для стягнення інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу є помилковими, оскільки відповідні суми не є штрафними санкціями у розумінні цивільного законодавства, про можливість зазначення яких йдеться у відповідних нормах ст.265 ЦПК України.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення понесених ним судових витрат на надання правової допомоги.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Позивачем на підтвердження понесених судових витрат подано відповідні документи. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, суд вважає що вимоги позивача в частині стягнення витрат за надання адвокатських послуг підлягають до задоволення, так як вони доведені наданими суду доказами.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись статтями 7,12, 13,76-81,89,141,247,263-265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за договором № 5022082 в розмірі 92 000 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», код ЄДРПОУ 40966896, адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст судового рішення складено 16.09.2026 року. 

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького Н. Ю. Іванова