| Справа №: 398/8088/25

провадження №: 2/398/1371/26
РІШЕННЯ
Іменем України 
"27" липня 2026 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Стручкової Л.І.,
з участю секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Долини Л.Г.,
представника відповідача – адвоката Маркової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,
В С ТА Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 11.05.2007 року по 12.07.2018 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням суду №398/5952/23 від 05.03.2024 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.11.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Син ОСОБА_5 на теперішній час досяг повноліття, але навчається на 1 курсі Навчально-наукового інституту комп`ютерних наук та штучного інтелекту м. Харкова, на денній формі навчання. Після досягнення повноліття син продовжує мешкати з нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу сину не надає, хоча він потребує її, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина на період навчання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача.
Ухвалою суду від 07.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні із викликом сторін.
12.03.2026 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить залишити позовні вимоги ОСОБА_1 без задоволення. Вважає заявлений позивачем розмір аліментів на утримання дитини (одна четверть усіх видів його заробітку), необґрунтованим, а пояснення позивача такими, що не відповідають дійсності. Позивач намагається ввести в оману суд повідомляючи про факт проживання дитини разом із нею, однак син ОСОБА_5 проживає в Республіці Польща. Як наслідок, ці обставини не дають підстави Позивачу для звернення до суду з позовом про стягнення на свою користь аліментів на дитину, що продовжує навчання, адже у відповідності до ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Позивачем не надано доказів потреби повнолітньої дитини у матеріальному забезпеченні. Відсутні докази, які б обґрунтовували заявлений позивачем розмір аліментів.
20.03.2026 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 син сторін ОСОБА_6 досягнув повноліття, у зв`язку з чим відповідач припинив сплачувати аліменти на його утримання за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2024 року. На даний час ОСОБА_6 є студентом 1-го курсу (бакалавр) навчально-наукового інституту комп`ютерних наук та штучного інтелекту денної форми навчання за державним замовленням, ввійшов у п`ятірку кращих студентів. Термін навчання становить період часу з 01.09.2025 року по 30.06.2029 року. З січня 2026 року сину призначено стипендію у розмірі 3000 гривень на місяць. Позивач несе значні витрати пов`язані з утриманням та забезпеченням начального процесу сина ОСОБА_3 в університеті. Відповідач не приймає участі ні в оплаті освітніх послуг сина, ні в оплаті будь-яких інших витрат, пов`язаних із його навчанням, харчуванням, забезпеченням одягом, ліками, канцелярським приладдям, оплатою оренди житла тощо. Всі ці витрати здійснюють за рахунок коштів ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_1 має на утриманні ще двох неповнолітніх дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас ОСОБА_1 надавала дозвіл неповнолітньому на той час ОСОБА_8 на самостійну поїздку за кордон, без додаткового супроводу, з України до Республіки Польща та тимчасове проживання у Республіці Польща в період з 26.07.2025 року по 20.12.2025 року. Разом з тим саме позивач несе щомісячні витрати на оренду житла та сплату комунальних послуг для сина у розмірі 900 злотих. Підтвердженням чого є переказ грошових коштів ОСОБА_1 , зокрема в січні 2026 року у розмірі 9847 гривень 44 копійки, у лютому 2026 року 1800 польських злотих та 19250 гривень, в січні 2026 року – 300 польських злотих, в грудні 2025 року – 1000 польських злотих, по при це кошти надавалися готівкою перед поїздкою до Республіка Польща. Таким чином, щомісячно на утримання сина у зв`язку з його навчанням позивач несе орієнтовно витрати у розмірі 32300 гривень, що не включає в себе щомісячні витрати на одяг та лікування сина. При цьому, слід звернути увагу на те, що ОСОБА_3 навчається в дистанційному режимі на денній формі навчання у вищому навчальному закладі України, що виключає можливість отримання ним будь-якої стипендії на території Республіки Польща. ОСОБА_3 не здобуває освіту в університеті чи іншому навчальному закладі Республіки Польща. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги синові не надає, не бере участі в його утриманні та не допомагає оплачувати освітні послуги. Крім того, ОСОБА_3 має встановлений діагноз: МАРС, пролапс мітрального клапану, аномальна хорда лівого шлуночка. Внаслідок цього діагнозу він потребує обмеження фізичної активності та періодичного нагляду лікарів та відповідних фінансових витрат. ОСОБА_3 навчається в університеті на денній формі навчання, має проблеми зі здоров`ям, через що не в змозі працювати, а тому потребує коштів для оренди житла, харчування, купівлі одягу та ліків, канцелярського приладдя, книг, оплати мобільного зв`язку та Інтернету, як необхідної умови дистанційної форми навчання тощо. Дитина, незважаючи на досягнення нею повноліття, не може бути обмежена у своїх потребах, зокрема пов`язаних з її навчанням, з причин не бажання виконання батьком своїх обов`язків по належному утриманню дитини. Відповідач є особою працездатного віку, молодим та здоровим чоловіком, має стабільний та достатній дохід, проте не бажає в добровільній формі приймати участь в утримання сина у зв`язку з його навчанням. Обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому обов`язком особистим та індивідуальним. Обставини щодо щоденної потреби дитини, в тому числі після досягнення нею повноліття, в їжі, одязі, придбанні ліків та навчального приладдя є загальновідомим та абсолютно зрозумілим. Стягнення з батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної підтримки, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту та узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральним засадами суспільства. Вважає достатнім розміром аліментів, для забезпечення базових потреб сина ОСОБА_5 на період навчання – 1/4 частину заробітку відповідача.
26.03.2026 року до суду надійшли заперечення відповідача, в яких він наполягає, що на момент подачі позовної заяви до суду Позивач не довела, що їй належить право звернення до суду з цим позовом, адже Ярослав проживав за межами України. Посилаючись на необхідність матеріального забезпечення дитини у зв`язку з продовженням навчання, позивач не надає жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у дитини власних джерел доходу. При цьому стороною Позивача умисно замовчано факт можливого отримання дитиною стипендії, що має істотне значення для правильного вирішення спору. Позивачка зазначає, що Відповідач не приймає участі у забезпечення дитина, остання самостійно несе витрати в оплаті освітніх послуг сина, інші витрати, пов`язані з навчанням, харчування, забезпеченням одягом, лікам, канцелярським приладдям, оплатою оренди житла, комунальних послуг, в той же час не долучає докази на підтвердження таких обставин, такі як до прикладу: чеки, квитанції, договір оренди житла, виписки с банківських рахунків, тощо. Крім того, відсутні також докази того, що такі витрати несе саме Позивач, адже ОСОБА_5 проживає за межами України.
05.05.2026 року до суду надійшли додаткові пояснення позивача згідно яких, тимчасове місце проживання повнолітнього сина в Республіці Польща зумовлено виключно обставинами, які пов`язані з введенням воєнного стану на всій території України, а також з безпековою ситуацією в цілому. Зважаючи на тривалі за часом повітряні тривоги, постійні попередження, пов`язані з загрозами балістичних обстрілів та атаками безпілотних літальних апаратів, тривалі відключення світла, особливо в осінньо-зимовий період, створюють ситуацію за якої ОСОБА_3 не мав можливості повноцінно навчатись та в повній мірі віддавати всі сили та свої здібності навчальному процесу. Тому вказане рішення щодо необхідності проживання повнолітнього сина за межами України було прийнято позивачем тимчасово до налагодження та стабілізації як безпекової ситуації в Україні, так і ситуації з постійними відключеннями світла, які створюють об`єктивні перешкоди онлайн навчанню сина. З червня 2026 року починається екзаменаційний період у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна, тому ОСОБА_3 повертається до свого місця проживання. Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 незмінно є адреса: АДРЕСА_1 . Вказана адреса відповідає зареєстрованому місцю проживання позивача. Таким чином, незважаючи на тимчасове перебування ОСОБА_3 закордоном, його постійне місцем проживання залишається зареєстрованим разом з матір`ю. Саме за цією адресою зберігають всі його речі, крім першонеобхідних, які ОСОБА_3 взяв з собою до Польщі. Дійсно, ОСОБА_3 навчається за державним замовленням. З січня 2026 року ввійшов у п`ятірку кращих студентів, в зв`язку з чим йому призначено стипендію у розмірі 3000 гривень на місяць. Незважаючи на вказану обставину, розмір стипендії не є достатнім для повноцінного підтримання життєдіяльності повнолітньої дитини, забезпечення усіх потреб, таких як харчування, одяг, придбання підручників. ОСОБА_2 на даний час в добровільному порядку не надає будь-якої допомоги синові та зі змісту відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив намагається ухилитися від обв`язку по утриманню сина, який продовжує навчання, до досягнення ним 23-х річного віку за умови, що він продовжуватиме навчання. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в заявах по суті справи. Додатково позивач суду пояснила, що син ОСОБА_5 після досягнення повноліття продовжує проживати з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Вона надавала дозвіл ОСОБА_5 на самостійну поїздку за кордон, без додаткового супроводу, з України до Республіки Польща, оскільки на той час він був ще неповнолітнім. Через постійні відключення світла та повітряні тривоги син не міг приділяти належну увагу навчанню. У нього по 7-10 пар кожного дня. Тому було прийнято рішення на його тимчасове перебування за кордоном. Син здав сесію на відмінно, увійшов в п`ятірку найкращих учнів на своєму факультеті. Ярослав навчається в навчально-науковому інституті комп`ютерних наук та штучного інтелекту, в зв`язку зі специфікою спеціалізації має потребу в сучасному комп`ютері, безперебійному інтеренеті. Вона придбала йому потужний ноутбук вартість якого складає еквівалент 2000 доларів США. Також проплачує додаткові навчальні курси по спеціалізації ІТ, купує друковані зошити та спеціальні посібники, на що витрачає близько 5000 грн. На теперішній час вона придбала «екофло», щоб забезпечити безперебійний зв`язок для дистанційного навчання. Саме вона несе щомісячні витрати на сплату комунальних послуг. Також вона несе витрати на одяг, взуття, що складають близько 25000 грн. на сезон. Син носить взуття 46 розміру. На засоби гігієни, харчування та медичні препарати, яких потребує дитина вона витрачає близько 10000 грн. на місяць. Коли син перебував за кордоном вона несла витрати на відшкодування вартості оренди житла. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу сину не надає. 
Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала посилаючись на обставини викладені в заявах по суті справи. Позовні вимоги вважає недоведеними, витрати позивача на утримання повнолітнього сина не підтвердженими належними доказами. Розмір аліментів, які просить стягнути позивач об`єктивно завищений. Також просить врахувати, що відповідач продовжує сплачувати аліменти на малолітню доньку в розмірі 1/6 частки від заробітку.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показав, що є сином сторін у справі. Мешкає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить матері на праві власності. Навчається в навчально-науковому інституті комп`ютерних наук та штучного інтелекту Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна на денній формі навчання дистанційно. ІНФОРМАЦІЯ_3 він досяг повноліття. З цього часу батько матеріальну допомогу йому не надає. Харчуванням, одягом, учбовим приладдям його забезпечує мати. Коли він перебував у Польщі, мати перераховувала йому гроші на оренду житла (10000 грн.) та харчування (12000 грн.). Йому в січні 2026 року призначено стипендію в розмірі 2910 грн. Іншого доходу не має. Його витрати на місяць складають близько 10000 грн. За специфікою навчання він потребує платного контенту, підписок на спеціальні програми, займається спортом. Стипендію він витрачає на навчання в автошколі.
Вислухавши пояснення присутніх учасників справи, покази свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Позивач та відповідач з 11.05.2007 року по 14.08.2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується світлокопіями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 та рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/827/18 від 12.07.2018 року, яке набрало законної сили 14.08.2018 року (а.с.6-7, 8).
Від шлюбу сторони мають дітей – повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується світлокопіями свідоцтв про народження дітей, які містяться у матеріалах справи (а.с.11, 12).
В наслідок реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 з ОСОБА_12 , прізвище позивача змінилося з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ».
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/5952/23 від 05.03.2024 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання дітей – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.11.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (а.с.16-17).
ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_5 досяг повноліття.
Відповідно до відомостей, наданих Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований 01.09.2025 року на 1 рік навчання денної форми здобуття вищої освіти за кошти державного замовлення Навчально-наукового інституту комп`ютерних наук та штучного інтелекту за спеціальністю F3 Комп`ютерні науки на перший (бакалаврський) рівень вищої освіти (наказ №0110-5/2195 від 11.08.2025 р.). Термін навчання до 30.06.2029 року. Студенту ОСОБА_3 з 01.01.2026 року призначено стипендію у розмірі 2910 грн. (а.с.15, 38, 72, 132).
Згідно з ч.ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 є повнолітнім сином сторін, продовжує навчатися в Навчально-науковому інституті комп`ютерних наук та штучного інтелекту за спеціальністю F3 Комп`ютерні науки, у зв`язку з чим потребує коштів на харчування, придбання одягу, учбового приладдя, технічного обладнання та інтернет-зв`язку для забезпечення можливості дистанційного навчання в умовах воєнного стану, тощо. Отже, ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги батьків.
Місце мешкання ОСОБА_15 зареєстровано з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4, 10).
Перебування ОСОБА_3 , 2007 року народження за межами України з 29.08.2025 року до червня 2026 року не спростовує того факту, що він мешкає з матір`ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується виписками про рух коштів monobank (а.с. 75-83) згідно яких грошові перекази Ярославу надходили від ОСОБА_16 , а витрати здійснені в закладах харчування та супермаркетах.
Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.
Також суд враховує, що сторони мають спільну малолітню доньку ОСОБА_11 , на утримання якої з відповідача продовжують стягувати аліменти за рішенням суду у розмірі 1/6 частки доходу, що визнається сторонами та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Визначаючи аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд бере до уваги вищенаведені обставини справи та приходить до висновку, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, та платоспроможності самого відповідача.
Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Оскільки позов пред`явлено 22.12.2025 року, то аліменти будуть стягуватись з вказаної дати.
Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.
Керуючись ст.ст.182, 191, 198 – 200 СК України, ст. ст. 12, 13, 76 – 81, 141, 258, 259, 263 – 265, 268, 430 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (остання відома адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання, в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 22.12.2025 року і до закінчення останнім навчання, тобто до 30.06.2029 року, за умови навчання, але не більш, ніж до досягнення ним 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (остання відома адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1331 грн. 20 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Судове рішення проголошено 27.07.2026 року.
Повне судове рішення складено 27.07.2026 року.

Суддя Л.І. Стручкова