ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2026 року
м. Київ
справа № 203/7740/23
провадження № 61-1791св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
учасники справи:
позивачка -  ОСОБА_1 ,
відповідачка -  ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Лілія Дмитрівна,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, у складі судді Ханієвої Ф. М., від 07 квітня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Гапонова А. В., Новікової Г. В., Космачевської Т. В., від 13 січня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до 
ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу 
Фаст Л. Д., про скасування державної реєстрації права власності, в якому, остаточно сформулювавши позовні вимоги, просила суд:
- визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 14 січня 2022 року, укладений між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдаровувана);
- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру 
АДРЕСА_1 , загальною площею 46,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2556843912020, номер відомостей про речове право: 46168408;
- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62856833 від 14 січня 2022 року, щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2556843912020, номер відомостей про речове право: 46168408.
2. Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що оспорюваним договором порушені її права та законні інтереси як єдиного власника квартири АДРЕСА_1 .
3. При укладанні оспорюваного договору дарування квартири мала місце помилка щодо предмету договору, а саме адреси місцезнаходження нерухомого майна.
Короткий зміст оскаржених судових рішень
4. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року, у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
5. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що сторони є власниками квартир, адреси яких дійсно збігаються. Проте ці квартири є двома окремими самостійними об`єктами нерухомості, мають власні технічні характеристики. Обидві квартири зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі дійсних правовстановлюючих документів.
6. Водночас позивачка не довела, що вчиненням оспорюваного правочину відповідачка, порушила її право або законний інтерес як власника квартири 
АДРЕСА_1 , загальною площею 56,9 кв. м. 
7. Суди вважали, що сторони не позбавлені можливості врегулювати питання щодо зміни/коригування адрес квартир в порядку, визначеному Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Про адміністративну процедуру».
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
9. 12 лютого 2026 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у справі 
№ 203/7740/23.
10. Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2026 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи 
№ 203/7740/23, які у квітні 2026 року надійшли до Верховного Суду.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
11. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах положень статей 215, 229 ЦК України, статті 26^3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 1 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (пункт 3 частини 2 статті 389 ЦПК України).
12. Крім того, вказує, що судами порушені норми процесуального права та наявні передбачені пунктами 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підстави для скасування оскаржених судових рішень (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
13. Стверджує, що за відповідачкою зареєстровано право власності на квартиру за адресою квартири, яка належить позивачці, тоді як питання дублювання адрес вже було усунуто органом місцевого самоврядування, зокрема розпорядженням Дніпропетровського міського голови 
від 05 листопада 2001 року № 1105-р, яке не досліджено судами. Звертає увагу, що законодавство про державну реєстрацію прав та про регулювання містобудівної діяльності не допускає наявності двох об`єктів нерухомого майна з однаковою адресою.
14. Вважає, що суд необґрунтовано відхилив її клопотання про витребування доказів щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме витребування у приватного нотаріуса копії рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження,індексний номер: 62856833 
від 14 січня 2022 року.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
15. 19 квітня 2026 року представник ОСОБА_2 - адвокат Хандога В. В. подав відзив на касаційну скаргу, доводи якого не можуть бути враховані касаційним судом, оскільки відзив подано з пропуском строку, встановленого в ухвалі про відкриття касаційного провадження.
16. Підстав для продовження строку на подання відзиву колегією суддів не встановлено, при цьому враховано, що касаційну скаргу та додані до неї документи отримані ОСОБА_2 03 квітня 2026 року. Отже, ОСОБА_2 мала достатньо часу аби реалізувати своє право на подання відзиву на касаційну скаргу у встановлений судом строк до 17 квітня 2026 року. Зазначені адвокатом обставини щодо його відсутності у м. Дніпрі в період з 15 по 
16 квітня 2026 року викладеного не спростовують.
Обставини справи, встановлені судами
17.  ОСОБА_1 є власницею квартири 
АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: загальна площа 56,9 кв. м; житлова площа: 35 кв. м; квартира в житловому будинку літ. А-5; складається з: 1-коридор, 2-житлова, 3-житлова, 4-кладова, 5-кладова, 6-кухня, 7-туалет, 
8-кладова, 9-коридор, 10-ванна.
Право власності на квартиру зареєстроване за позивачкою 18 жовтня 
2023 року на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 519, виданий 
27 листопада 1998 року, видавник: Товарна біржа «Нове століття», 
м. Дніпропетровськ; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69882494 від 24 жовтня 2023 року, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2818191412020.
18.  ОСОБА_2 є власницею квартири 
АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: загальна площа 46,4 кв. м; житлова площа 26 кв. м; квартира в житловому будинку літ. А-2; складається з: 1-коридор, 2-ванна кімната, 3-вбиральня, 4-кухня, 5-вбудована шафа, 
6,7-житлові кімнати, І-балкон.
Право власності на квартиру зареєстроване за відповідачкою 14 січня 
2022 року на підставі договору дарування квартири, серія та номер: 49, виданий 14 січня 2022 року, видавник: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Л. Д.; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62856833 від 14 січня 2022 року, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Л. Д., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2556843912020.
19. Відповідно до розпорядження міського голови Дніпропетровської міської ради від 05 листопада 2001 року № 1105-р «Про присвоєння адреси житловим будинкам Обласного житлово-комунального підприємства «Південне» по АДРЕСА_3, присвоєно житловим будинкам Обласного житлово-комунального підприємства «Південне» такі адреси: житловому будинку, поз. 1 - АДРЕСА_2, 2; житловому будинку, поз. 2 (колишня адреса - АДРЕСА_2 ) - АДРЕСА_2 .
20. Відповідно до розпорядження міського голови Дніпропетровської міської ради від 29 листопада 2007 року № 1338-р «Про присвоєння адреси житловому будинку по АДРЕСА_3 », присвоєно житловому будинку по АДРЕСА_2 адресу - АДРЕСА_2 (колишня адреса - АДРЕСА_2 ).
21. Відповідно до листа Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 15 грудня 2023 року № 9/25-488, складеного у відповідь на запит позивачки від 11 грудня 2023 року стосовно актуальної адресації будинку АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , 
АДРЕСА_2 , за наявними даними інформаційної бази містобудівного кадастру та адресного плану міста житловим будинкам по 
АДРЕСА_2 офіційно були присвоєні такі адреси: 
АДРЕСА_5 , - розпорядженням міського голови від 05 листопада 
2001 року № 1105-р; АДРЕСА_2 , - розпорядженням міського голови 
від 29 листопада 2007 року № 1338-р.
22. Листом від 22 грудня 2023 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Л. Д. відмовила позивачці: у надання копії рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62856833 від 14 січня 2022 року; у скасуванні державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2556843912020, номер відомостей про речове право: 46168408; у скасуванні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62856833 від 14 січня 
2022 року.
За змістом вказаного листа, приватний нотаріус, зокрема, повідомила, що державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2556843912020, номер відомостей про речове право: 46168408, було здійснено на підставі поданих документів без технічних помилок. До реєстру внесені два записи про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 28181914122020, та реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2556843912020, за двома власниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Об`єкти нерухомого майна (квартири) мають різні реєстраційні номери та різні літери - літ. А-5 та літ. А-2.
23. Відповідно до листів Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 06 грудня 2023 року 
№ Т-28/0-1/09-23 та Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області від 07 грудня 2023 року № Т-827/6/1201-23/1201.4.5/22959-23, позивачці було зокрема повідомлено, що для реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: 
АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_1 , необхідно скорегувати інформацію, що міститься в Державному реєстрі речових прав стосовно володільців майна за вказаною адресою. Підставою відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_4 є об`єктивна неможливість встановлення власника майна, у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні відомості щодо іншого власника майна за адресою: АДРЕСА_6 .
24. Відповідно до змісту оспорюваного договору дарування квартири 
від 14 січня 2022 року, укладеного між ОСОБА_3 (дарувальник) та 
ОСОБА_2 (обдаровувана), дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваній, а обдаровувана приймає від дарувальника належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 .
Документами, що підтверджують право власності дарувальника на відчужувану квартиру є: свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 14 січня 2022 року за реєстрованим № 45, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 14 січня 2022 року, за реєстровим № 46, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Л. Д., та зареєстровано 14 січня 2022 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 46164805, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2556843912020.
Опис об`єкта: квартира АДРЕСА_7 в житловому будинку літ. А-2, яка складається з: 1-коридор, 2-ванна кімната, 3-вбиральня, 4-кухня, 5-вбудована шафа, 
6,7-житлові кімнати, І-балкон; загальна площа 46,4 кв. м; житловою площею 
26 кв. м.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
25. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
26. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
27. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
28. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
29. Згідно з частини першої та другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
30. Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
31. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі 
№ 569/17272/15-ц.
32. Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
33. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
34. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).
35. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203 ЦК України).
36. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.
37. Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі допущення технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.
У разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку.
Виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення.
38. У справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу:
- визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 46,4 кв. м, укладеного 14 січня 2022 року,
- визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності  ОСОБА_2  на вказану квартиру;
- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на зазначену квартиру.
39. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачкою зареєстровано право власності на квартиру за адресою квартири, яка належить позивачці.
40. Судами попередніх інстанцій встановлено, що сторони є власниками квартир, адреси яких збігаються. Проте право власності щодо обох квартир зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі дійсних правовстановлюючих документів. Об`єкти нерухомого майна (квартири) мають різні реєстраційні номери (28181914122020 та 2556843912020) та різні літерні позначення житлових будинків, в яких вони розташовані (літ. А-5 та літ. А-2), відрізняються за площами та іншими технічними характеристиками.
41. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .
42. Колегія суддів, погоджуючись з такими висновками, додатково зауважує, що задоволення заявлених позовних вимог призведе до того, що ОСОБА_2 буде позбавлена права власності на належну їй квартиру, правомірність набуття якої у розглядуваній справі не оспорюється, оскільки позивачка не стверджує, що квартира подарована ОСОБА_2 за договором від 14 січня 2022 року не належала дарувальнику. Таке втручання у права особи не може бути визнане законним і пропорційним (співмірним) переслідуваній меті - впорядкування адрес.
43. Наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_2 на квартиру на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса від 14 січня 2022 року № 62856833, не завадило прийняттю державним реєстратором рішення від 24 жовтня 
2023 року № 69882494 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру.
44. Щодо доводів касаційної скарги про те, що за відповідачкою зареєстровано право власності на квартиру за адресою квартири, яка належить позивачці, тоді як питання дублювання адрес вже було усунуто органом місцевого самоврядування понад 15 років тому, зокрема розпорядженням Дніпропетровського міського голови від 05 листопада 
2001 року № 1105-р, то вказане питання може бути вирішено у передбаченому статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку.
45. Аргументи касаційної скарги щодо відсутності висновків Верховного Суду стосовно питання застосування положень статей 215, 229 ЦК України, статті 26^3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 1 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у подібних правовідносинах на правильність висновків судів не впливають.
46. Посилання заявниці на те, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування доказів, є безпідставними. Вказане клопотання було вирішено ухвалою суду першої інстанції від 05 лютого 2024 року, з мотивами якої погоджується і Верховний Суд.
47. Інші доводи касаційної скарги викладеного не спростовують та переважно спрямовані на необхідність Верховному Суду здійснити переоцінку доказів у справі, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, визначені статтею 400 ЦПК України.
48. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду 
від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц).
49. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
50. Оскарженні судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
51. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що оскаржені судове рішення ухвалені із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 
ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду - без змін.
52. За змістом частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, а отже відсутні правові підстави для розгляду скарги в судовому засіданні за участі учасників справи, про що просила ОСОБА_1 у касаційній скарзі.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2026 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді: | В. В. Шипович О. М. Осіян Н. Ю. Сакара