ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
21.07.2026	Справа № 910/4372/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Молот Н.М., розглянувши матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БГМ-АГРО" (04107, вул. Печенізька, буд.8, м. Київ, код 41763426)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАКУПІВЛІ КОМ" (03039, вул. Ізюмська,буд. 5 Б, м. Київ, код 43702365)
про визнання недійсною специфікації до договору поставки
Представники сторін:
від позивача: ОСОБА_1 (поза межами суду) - самопредставництво, керівник, наказ про призначення №1 від 28.11.2017, витяг з ЄДР;
від відповідача: Симбірцев Євген Вікторович - адвокат, ордер серії АІ № 1386782 від 29.11.2024;
ВСТАНОВИВ:
16.04.2026 до Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БГМ-АГРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАКУПІВЛІ КОМ" про визнання недійсною специфікації до договору поставки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що специфікація №26590785 від 22.01.2025 до договору №1007/1 від 10.07.2024 не підписувалась директором ТОВ «БГМ-АГРО», повноваження не надавались, повідомлення про перемогу в закупівлі отримано лише 03.06.2025 (після дати документа), відсутні докази її направлення та другий примірник, умови суперечать тендерній пропозиції, а підпис має ознаки підробки, що свідчить про відсутність волевиявлення позивача та є підставою для недійсності правочину, у зв`язку з чим позивач просить визнати зазначену специфікацію недійсною.
Ухвалою від 24.04.2026 відкрито провадження у справі № 910/4372/26 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.05.26 о 11:00 год; учасникам справи встановлено строки для подачі письмових заяв по суті позовних вимог; зобов`язано позивача надати суду додаткові письмові пояснення із обґрунтуванням підстав витребування окремо кожного з доказів, про які йдеться у прохальній частині позовної заяви, пояснити, чи вживалися позивачем у справі заходи для самостійного отримання зазначених доказів; конкретизувати пункт 5 прохальної частини позовної заяви.
29.04.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про забезпечення судових витрат, здійснених відповідачем внаслідок необґрунтованих дій позивача.
01.05.2026 позивачем через систему "Електронний суд" подано заперечення на заяву від 29.04.2026.
01.05.2026 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про забезпечення позову.
01.05.2026 позивачем через систему "Електронний суд" подано додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову у справі.
07.05.2026 позивачем через систему "Електронний суд" подано заперечення на заяву від 29.04.2026 з додатками.
07.05.2026 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про забезпечення позову (аналогічну).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2026 відмовлено у заявах про забезпечення позову від 01.05.2026 та 07.05.2026
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2026 судом відмовлено у задоволенні заяви відповідача про забезпечення судових витрат у розмірі 70000,00 грн.
14.05.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позов відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що обставини, пов`язані з укладенням та виконанням Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 та Специфікації №26590785 від 22.01.2025, вже були встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 30.10.2025 у справі №910/5250/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026. На думку відповідача, зазначені обставини мають преюдиційне значення відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, відповідач зазначив, що позов фактично спрямований на перегляд судового рішення, яке набрало законної сили, послався на статті 43, 75, 165, 175, 231 Господарського процесуального кодексу України, статті 3, 13, 203, 215 Цивільного кодексу України, а також на правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у справах №554/11260/21, №917/1739/17, №338/180/17, №390/34/17 та №910/7547/17. Також відповідач заперечив проти призначення почеркознавчої експертизи та просив покласти судові витрати на позивача.
15.05.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач зазначив, що доводи відповідача не спростовують позовних вимог. Зокрема, позивач вказав, що у справі №910/5250/25 не досліджувалось питання належності підпису директора ТОВ «БГМ-АГРО» на специфікації №26590785 від 22.01.2025, не проводилась судова почеркознавча експертиза, а тому, на його думку, відсутні підстави для застосування преюдиції відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, позивач зазначив, що предметом спору є перевірка наявності його волевиявлення на укладення спірної специфікації, а встановлення належності підпису потребує спеціальних знань, у зв`язку з чим просив призначити судову почеркознавчу експертизу та витребувати у адміністратора електронного майданчика SmartTender.biz документи і відомості щодо проведення відповідної закупівлі. Також позивач заперечив доводи відповідача про зловживання процесуальними правами та просив врахувати наведені ним заперечення під час вирішення спору.
26.05.2026 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, у якій представник позивача просив суд забезпечити проведення підготовчого засідання у справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 26.05.2026 заява представника ОСОБА_1 від 26.05.2026 судом задоволена, забезпечено проведення судового засідання, призначеного на 26.05.2026 об 11:00 год., та усіх наступних судових засідань за участю представника позивача у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У судовому засіданні 26.05.2026 брали участь повноважні представники сторін; оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 02.06.2026.
28.05.2026 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, у якій представник позивача просить суд забезпечити проведення підготовчого засідання у справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
28.05.2026 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі. У додаткових поясненнях позивач зазначив, що на підтвердження вжиття заходів для самостійного отримання доказів подає скріншот із електронної поштової скриньки, який, за його твердженням, підтверджує направлення запиту до адміністратора електронного торговельного майданчика SmartTender.biz з метою отримання документів щодо тендерної пропозиції ТОВ «БГМ-АГРО» та її змісту. У зв`язку з цим позивач просив долучити зазначені документи до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 01.06.2026 заява представника ОСОБА_1 від 28.05.2026 судом задоволена, проведення судового засідання, призначеного на 02.06.2026 о 10:15 год., та усіх наступних судових засідань за участю представника позивача забезпечено у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
01.06.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про вжиття заходів для забезпечення виконання судового рішення. Заявник посилається на те, що позов у справі №910/4372/26 поданий щодо специфікації, яка вже була предметом судового розгляду у справі №910/5250/25; постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 підтверджено факт підписання специфікації сторонами, виникнення зобов`язань та їх порушення, а рішення набрало законної сили та перебуває на стадії виконання. Також заявник зазначає, що позивач звернувся з окремим позовом у зв`язку з неможливістю захисту своїх інтересів у межах касаційного перегляду, та посилається на наявність ознак зловживання процесуальними правами. Крім того, у заяві вказано, що щодо позивача відкрито виконавче провадження та існують обставини, які, на думку заявника, свідчать про ризик неможливості відшкодування майбутніх витрат на правничу допомогу.
Відповідач просив зобов`язати ТОВ «БГМ-АГРО» внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 70 000 грн. для забезпечення витрат відповідача на правничу допомогу.
Ухвалою суду від 13.05.2026 у задоволенні аналогічної заяви відмовлено.
У судовому засіданні 02.06.2026 брали участь повноважні представники сторін; оголошено перерву до 25.06.2026 о 12:00 год. У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що підставою для повторного звернення із заявою про забезпечення судових витрат є долучення до заяви додаткових документів щодо перебування на виконанні рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/5250/25 та платіжних інструкцій приватного виконавця, повернутих банківською установою без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках боржника.
Ухвалою суду від 03.06.2026 витребувано докази у відповідача.
03.06.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення у справі. У додаткових поясненнях від позивач просив поновити строк на подання доказу надсилання запиту до електронного торговельного майданчика SmartTender та долучити відповідний доказ до матеріалів справи. Зазначав, що необхідність подання такого доказу виникла після звернення уваги суду на необхідність підтвердження факту вжиття заходів для самостійного отримання доказів. При цьому позивач послався на те, що разом із позовною заявою ним вже були подані запит до електронного торговельного майданчика SmartTender та протокол накладення кваліфікованого електронного підпису, а доказ надсилання такого запиту лише підтверджує вже наведені у позові обставини. Також позивач зазначив, що директор ТОВ «БГМ-АГРО», який представляє інтереси товариства у справі, проходить військову службу, у зв`язку з чим просив визнати поважними причини пропуску строку на подання зазначеного доказу. Посилався на положення статей 80, 118, 119 Господарського процесуального кодексу України.
03.06.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача від 01.06.2026 про вжиття заходів для забезпечення виконання судового рішення. У запереченнях заявник посилається на те, що клопотання про забезпечення судових витрат є необґрунтованим, передчасним та спрямованим на обмеження доступу до правосуддя; підстави, передбачені ст. 125 Господарського процесуального кодексу України, відсутні; позов не є безпідставним, оскільки у справі оспорюється конкретний правочин, заявлено про підробку підпису та відсутність волевиявлення директора на його укладення. Заперечення містять посилання на те, що у справі №910/5250/25 питання підробки підпису не було предметом повного дослідження, а подання окремого позову про визнання правочину недійсним є іншим способом захисту. Крім того, заявник зазначає про відсутність доказів фінансової неспроможності та неможливості відшкодування судових витрат, посилаючись на наявність майна та арештованих активів. Також наголошується, що сума 70 000 грн є гіпотетичною, стосується майбутніх витрат та не підтверджена фактично понесеними витратами.
11.06.2026 через відділ діловодства господарського суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 03.06.2026 у справі №910/4372/26.
25.06.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення у справі. У додаткових письмових поясненнях позивач зазначив, що після постановлення ухвали Господарського суду міста Києва від 03.06.2026 у справі №910/4372/26 про відмову у призначенні судової почеркознавчої експертизи ним було самостійно замовлено проведення почеркознавчого дослідження, за результатами якого ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» складено висновок експертів №16333 від 24.06.2026 щодо підпису на Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024. Також позивач зазначив, що подання зазначеного висновку після відкриття провадження зумовлено датою його складення, повідомив про внесення відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань та просив врахувати поданий висновок під час вирішення спору.
25.06.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
25.06.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.
У судовому засіданні 25.06.2026 брали участь повноважні представники сторін. У судовому засіданні оголошено перерву до 30.06.2026 о 13:30 год.
30.06.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли письмові пояснення щодо оплати почеркознавчої експертизи.
У судовому засіданні 30.06.2026 брали участь повноважні представники сторін. Протокольною ухвалою суду від 30.06.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача щодо призначення почеркознавчої експертизи; ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.07.2026 о 12:00 год.
Ухвалою суду від 30.06.2026 у задоволенні заяви відповідача про забезпечення судових витрат у розмірі 70000,00 грн відмовлено.
21.07.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення щодо витрат на професійну правничу допомогу.
У судовому засіданні 21.07.2026 прибули повноважні представники сторін у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.
10.07.2024 між відповідачем (далі за текстом- Покупець) та позивачем (далі за текстом- Постачальник) укладено Договір поставки №1007/1 (далі за текстом-Договір) предметом якого є поставка товару на умовах, визначених договором та специфікаціями, що є його невід`ємними частинами. 
Відповідно до Специфікації сторони погодили поставку натурального меду.
Згідно зі Специфікацією загальна кількість товару становить 2 200 кг.
Пунктом Специфікації визначено, що поставка товару здійснюється партіями: 200 кг - до 24.01.2025, 1 000 кг - до 04.02.2025 та 1 000 кг - до 04.03.2025. 
Відповідно до Специфікації загальна вартість товару становить 184 668,00 грн з ПДВ. 
22.08.2024 позивач листом № 02 повідомив відповідача про тимчасову неможливість виконання умов Договору №1007/1 від 10.07.2024 у зв`язку з призовом водія-вантажника до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та просив відтермінувати поставку товару на один календарний місяць. 
02.09.2024 позивач здійснив поставку відповідачу 600 кг натурального меду за видатковою накладною № 1907 від 02.09.2024 на суму 43 812,00 грн, у тому числі ПДВ - 7 302,00 грн. 
10.09.2024 позивач листом № 01 звернувся до відповідача та ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» з пропозицією збільшити ціну товару за договорами №1007/1 та №1007/2 від 10.07.2024 з 60,85 грн/кг без ПДВ до 70,00 грн/кг без ПДВ шляхом укладення додаткових угод, підтвердивши намір надалі виконувати договірні зобов`язання. 
22.01.2025 оформлено Специфікацію №26590785 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 щодо поставки натурального меду. 
У судовому засіданні 21.07.2026 під час розгляду судом справи по суті представник позивача у справі - керівник ОСОБА_1, повідомив суду, що підпис на спірній Специфікації №26590785 йому не належить, а ким поставлена печатка Товариства «БГМ-АГРО» на вказаній Специфікації №26590785 - йому невідомо. 
Відомості щодо наявності або відсутності печатки у Товариства станом на дату створення Специфікації №26590785, повідомлені керівником позивача у справі ОСОБА_1, є суперечливими. Так, представником позивача у справі на запитання суду у судовому засіданні 21.07.2026 повідомлено, що печатку Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ-АГРО» вилучено правоохоронним органом до моменту складення спірної Специфікації №26590785. Після цього представник позивача підтвердив, що на Специфікації №26590785 міститься саме печатка позивача, але не зміг згадати час та обставини виготовлення другого примірника цієї печатки після вилучення першого примірника правоохоронним органом. За твердженням ОСОБА_1 ніхто, крім нього як керівника ТОВ «БГМ-АГРО», не міг використовувати другий примірник печатки товариства, але при цьому не міг згадати обставин проставлення печатки поверх підпису на спірній Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024. 
Факт проставлення печатки ТОВ «БГМ-АГРО» поверх підпису від імені ОСОБА_1 на Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 ОСОБА_1 не спростовується.
03.06.2025 на електронну адресу позивача через електронний майданчик SmartTender.biz надійшло повідомлення про визначення його переможцем закупівлі №26590785 «Натуральний мед на 1 квартал 2025». Повідомлення містило інформацію про закупівлю 2 240 кг натурального меду за ціною 69,95 грн без ПДВ за 1 кг на загальну суму 156 688,00 грн без ПДВ. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.10.2025 у справі №910/5250/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026, з позивача на користь відповідача стягнуто неустойку за невиконання зобов`язань за Специфікацією №26590785 від 22.01.2025. На виконання зазначеного рішення 07.04.2026 видано наказ Господарського суду міста Києва №910/5250/25 та відкрито виконавче провадження №80706468 про стягнення 336 424,62 грн неустойки та 4 037,23 грн судового збору. 
У суді апеляційної інстанції ТОВ «БГМ-АГРО» висловив доводи щодо відсутності підпису директора позивача на зазначеній Специфікації №26590785.
15.04.2026 позивач звернувся до адміністратора електронного майданчика SmartTender.biz із запитом про надання копії фінальної тендерної пропозиції, документів, поданих під час закупівлі №26590785, інформації про умови пропозиції, визначення переможця та технічних даних щодо подання пропозиції. Цього ж дня директором позивача накладено кваліфікований електронний підпис на зазначений запит, що підтверджується відповідним протоколом перевірки підпису. 
У квітні 2026 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання недійсною Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024, посилаючись на відсутність його волевиявлення на її укладення та заперечуючи належність підпису директора товариства на зазначеній специфікації. 
Крім того, позивач посилається на те, що повідомлення про визначення його переможцем закупівлі №26590785 отримано лише 03.06.2025, тобто після дати складання спірної специфікації, відповідач не надав другого примірника зазначеного документа, а умови специфікації, на думку позивача, не відповідають умовам тендерної пропозиції та іншим документам закупівлі. На підтвердження своїх доводів позивач також подав до суду висновок експертів Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр» №16333 від 24.06.2026, відповідно до якого підпис від імені директора позивача виконаний іншою особою ( том справи 2, а.с. 117 - 123). Вказаний висновок прийнятий судом до розгляду і долучений до матеріалів справи у судовому засіданні 30.06.2026.
Висновок експертів № 16333 (далі за текстом - Висновок) наданий за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ОСОБА_1 і складений 24.06.2026.
У вступі до Висновку зазначено, що 08.06.2026 до ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» надійшла заява ОСОБА_1 від 05.06.2026 щодо проведення почеркознавчої експертизи. До заяви ОСОБА_1 було додано технічну копію Специфікації № 26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки № 1007/1 від 10.07.2024, складеної від імені ТОВ «БГМ-АГРО» та ТОВ «ЗАКУПІВЛІ-КОМ», а також оригінали документів з вільними зразками підписів ОСОБА_1 . 
Перелік документів із вільними зразками підпису ОСОБА_1 експертом наведено на другій сторінці Висновку. 
На аркуші 1 Висновку експертом також зауважено, що, враховуючи те. Що досліджуваний документ (Специфікація № 26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024) надійшов до експертної установи у вигляді технічної копії, питання ініціатора експертизи було уточнено, відредаговано та викладено таким чином: «Чи виконаний підпис від імені директора ТОВ «БГМ-АГРО», зображення якого міститься у технічній копії Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024, ОСОБА_1 або іншою особою?».
Експертне дослідження виконано експертами - фахівцями у галузі почеркознавства Сукмановою Т.О., Бондар М.Є.
У розділі «Дослідження» експертами зазначено, що надана на дослідження технічна копія Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 виконана за допомогою розмножувальної техніки на одному аркуші для письма формату А4 білого кольору з одного боку аркуша. У технічній копії даного документу містяться зображення друкованого тексту, друкованих записів, таблиці, підписів та відтисків печаток від імені ТОВ «БГМ-АГРО» та ТОВ «ЗАКУПІВЛІ КОМ». 
Досліджений підпис від імені директора ТОВ «БГМ-АГРО» ОСОБА_1 Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024, при цьому питання щодо наявності монтажу в наданій на дослідження технічній копії Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 не вирішувалося, оскільки це питання виходить за межі компетенції спеціалістів у галузі почеркознавства. 
За висновком експертів підпис від імені директора ТОВ «БГМ-АГРО» ОСОБА_1, зображення якого міститься у графі «Від Постачальника» у технічній копії Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024, складеної від імені ТОВ «БГМ-АГРО» та ТОВ «ЗАКУПІВЛІ-КОМ», виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 
Станом на дату проведення наведеного експертного дослідження та складення Висновку у матеріалах справи був наявний оригінал Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024, про що було відомо позивачу у справі. 
Оригінал Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 на вимогу суду за клопотанням самого позивача був наданий до справи відповідачем 11.06.2026 (том справи 2, а.с. 109). 
Таким чином, позивач, достовірно знаючи про факт задоволення судом свого ж клопотання про витребування оригіналу спірної Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 (11.06.2026 вказана специфікація вже надійшла до суду), надав для експертного дослідження її технічну копію. 
Надавши правову оцінку спірним правовідносинам, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.
Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 627, частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).
Згідно з частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 908/3326/19, від 10.11.2020 у справі № 910/9305/19, від 15.05.2020 у справі №904/3938/18, від 05.04.2018 у справі № 910/8493/17.
За змістом статей 203, 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Недодержання кожної із цих вимог є самостійною підставою недійсності правочину.
Положеннями статті 204 Цивільного кодексу України передбачено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.
Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Для визнання оспорюваного договору недійсним позивач має довести за допомогою належних засобів доказування, що договір суперечить вимогам чинного законодавства щодо його форми, змісту, правоздатності та волевиявленню сторін, що на момент укладення договору свідомо існує об`єктивна неможливість настання правового результату, а також, що внаслідок його укладення порушені права позивача.
Стаття 207 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Тобто слід відрізняти правочин як вольову дію суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів, від письмового тексту правочину як форми вчинення правочину та способу зовнішнього прояву та фіксації волевиявлення особи.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга та четверта статті 207 Цивільного кодексу України).
Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Підпис є невід`ємним реквізитом письмової форми правочину та підтверджує волевиявлення його сторін. Наявність підпису забезпечує ідентифікацію особи, яка вчиняє правочин, та підтверджує її намір на набуття відповідних цивільних прав та обов`язків.
Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням.
Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у частині третій статті 203 Цивільного кодексу України: волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі.
Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.10.2022 у справі №227/3760/19-ц, щодо значення підпису як способу підтвердження волевиявлення особи при вчиненні правочину.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач обґрунтовує заявлені вимоги тим, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ-АГРО» не підписував Специфікацію №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024, повноваження будь-яким іншим особам на її підписання не надавалися, а тому, на думку позивача, зазначена специфікація не відображає його волевиявлення та підлягає визнанню недійсною.
Крім того, позивач посилається на те, що повідомлення про визначення його переможцем закупівлі №26590785 отримано лише 03.06.2025, тобто після дати складання спірної специфікації, відповідач не надав другого примірника зазначеного документа, а умови специфікації, на думку позивача, не відповідають умовам тендерної пропозиції та іншим документам закупівлі. На підтвердження своїх доводів позивач також подав до суду висновок експертів Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр» №16333 від 24.06.2026, відповідно до якого підпис від імені директора позивача виконаний іншою особою.
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що спірна Специфікація №26590785 від 22.01.2025 вже була предметом дослідження під час розгляду справи №910/5250/25, у якій судами встановлено факт існування між сторонами зобов`язань, що виникли на її підставі, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2025, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026, набрало законної сили та перебуває на стадії виконання. Крім того, відповідач заперечує доводи щодо відсутності волевиявлення позивача та вважає, що подання даного позову фактично спрямоване на перегляд встановлених судовими рішеннями обставин.
Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 30.10.2025 у справі №910/5250/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026, з Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ-АГРО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКУПІВЛІ КОМ» стягнуто неустойку у розмірі 336 424,62 грн та судовий збір у розмірі 4 037,23 грн за невиконання зобов`язань, що виникли на підставі Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024.
Зі змісту зазначених судових рішень убачається, що судами досліджувалися обставини укладення між сторонами Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024, оформлення Специфікації №26590785 від 22.01.2025, виникнення господарського зобов`язання, його зміст, а також факт невиконання позивачем обов`язку щодо поставки товару у погоджені сторонами строки.
Поданий позивачем висновок експертів ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» №16333 від 24.06.2026 (том справи 2, а.с. 117 - 123) суд оцінює відповідно до статей 86, 104 Господарського процесуального кодексу України у сукупності з іншими доказами у справі.
Зазначений висновок не має для суду наперед встановленої сили та не може бути покладений в основу рішення ізольовано від інших доказів. 
Із змісту Висновку вбачається, що предметом дослідження було виключно питання виконавця підпису від імені директора ТОВ «БГМ-АГРО» на Специфікації №26590785 від 22.01.2025. При цьому експерт не досліджував обставин укладення сторонами спірної Специфікації, порядку її погодження, повноважень осіб, які діяли від імені товариства, подальшої поведінки сторін під час виконання Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 та інших фактичних обставин, які мають значення для вирішення спору.
Висновок наданий за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ОСОБА_1 і складений 24.06.2026.
Як вже зазначено судом, у вступі до Висновку зазначено, що 08.06.2026 до ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» надійшла заява ОСОБА_1 від 05.06.2026 щодо проведення почеркознавчої експертизи. До заяви ОСОБА_1 було додано технічну копію Специфікації № 26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки № 1007/1 від 10.07.2024, складеної від імені ТОВ «БГМ-АГРО» та ТОВ «ЗАКУПІВЛІ-КОМ», а також оригінали документів з вільними зразками підписів ОСОБА_1 . 
Призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України "Про судову експертизу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) (далі за текстом - Інструкція).
Відповідно до пункту 1.2 Інструкції одним з основних видів (підвидів) експертизи є, зокрема, криміналістична, у тому числі почеркознавча. 
За пунктами 3.2 та 3.3. Інструкції до експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта) або інші документи, які відповідно до законодавства є підставою для проведення експертизи (дослідження), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та за клопотанням експерта - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо). У документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
У матеріалах справи наявний Висновок, наданий за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ОСОБА_1 і складений 24.06.2026.
Документів про призначення експертизи та залучення експертів позивачем суду не надано, а експертною установою таких відомостей у Висновку не зазначено. 
За вимогами пункту 3.5. Інструкції коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).
На аркуші 1 Висновку зауважено, що, враховуючи те, що досліджуваний документ (Специфікація № 26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024) надійшов до експертної установи у вигляді технічної копії, питання ініціатора експертизи було уточнено, відредаговано та викладено таким чином: «Чи виконаний підпис від імені директора ТОВ «БГМ-АГРО», зображення якого міститься у технічній копії Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024, ОСОБА_1 або іншою особою?».
При цьому заява ОСОБА_1 про проведення почеркознавчої експертизи надійшла до експертної установи 08.06.2026, оригінал Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 був наданий відповідачем до матеріалів справи 11.06.2025, експертний Висновок складений 24.06.2026.
У самому Висновку зазначено про те, що позивачеві внаслідок відсутності у експертної установи оригіналу досліджуваного документа довелося уточнювати та відредаговувати поставлені на вирішення експертизи запитання, тобто про ускладнення експертного дослідження внаслідок відсутності оригіналу Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 позивач знав і міг усвідомлювати його наслідки. 
За цих обставин суд доходить висновку про те, що позивач у справі достеменно знав про можливість отримання з матеріалів справи оригіналу спірної Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024, що надавалася ним для дослідження експертній установі, оскільки саме за результатами задоволення судом клопотання позивача цей оригінал був витребуваний від відповідача у справі. 
Разом з тим позивачем жодних дій для надання експертній установі оригіналу Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 вчинено не було. 
Таким чином, експертним дослідженням технічної копії Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 без поважних причин неможливості надання оригіналу названого документу порушено наведені вище вимоги пункту 3. 5 Інструкції, яка є імперативною щодо вимоги про надання оригіналів письмових документів для почеркознавчих експертиз. 
Крім того, відповідно до пунктів 1.1 - 1.10 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі за текстом - Методичні рекомендації) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.
Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.
Орієнтовний перелік вирішуваних питань:
Чи виконано рукописний текст (рукописні записи) у документі (назва документа та його реквізити, графа, рядок) певною особою?
Чи виконано підпис від імені особи (прізвище, ім`я, по батькові особи, від імені якої зазначено підпис) у документі (назва документа та його реквізити, графа, рядок) тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?
1.3. Для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.
Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.
Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації. У документі, що є підставою для проведення експертизи, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), зобов`язаний (зобов`язана) зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи.
Вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням.
Відбирати експериментальні зразки почерку необхідно у два етапи. На першому етапі особа, почерк якої підлягає ідентифікації, виконує текст за тематикою, близькою до досліджувального об`єкта, у звичних умовах (сидячи за столом, із звичним приладдям письма, при денному освітленні). На другому етапі зразки відбираються під диктовку тексту, аналогічного за змістом тому, що досліджується, або спеціально складеного тексту, який містить фрази, слова і цифри, узяті з рукописного тексту, що досліджується. На цьому етапі зразки відбираються в умовах, що максимально наближаються до тих, у яких виконувався рукописний текст, що досліджується, тобто в тій самій позі (лежачи, стоячи тощо), таким самим приладдям письма та на папері того самого виду (за розміром, лінуванням, характером поверхні тощо), що й документ, який досліджується. Якщо буде помічено, що той, хто пише, намагається змінити свій почерк, темп диктовки слід прискорити.
У разі коли тексти, що досліджуються, і особливо підписи виконувались на бланках (касові ордери, квитанції, поштові перекази, платіжні відомості тощо), експериментальні зразки слід відбирати на таких самих бланках або на папері, що розграфлений відповідно до бланка.
Якщо розташування підпису, що досліджується, не визначається характером документа, експериментальні зразки відбираються на окремих аркушах як лінованого, так і нелінованого паперу.
Якщо дослідженню підлягає рукописний текст, то вільні та експериментальні зразки надаються у вигляді текстів. При дослідженні підписів та обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) вільні та експериментальні зразки надаються як у вигляді відповідних текстів (записів), так і у вигляді підписів.
Експериментальні зразки посвідчуються органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). У посвідчувальному написі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові виконавця, а також особливості зразка (написані лівою рукою, спеціальним шрифтом тощо).
При вилученні вільних зразків підписів особи, від імені якої виконано досліджуваний підпис, слід відшукувати документи з варіантом підпису, найбільш схожим на підпис, що досліджується. Такі підписи найчастіше зустрічаються у документах, аналогічних досліджуваному.
При відібранні експериментальних зразків підпису особи, від імені якої виконано підпис, слід запропонувати їй розписатися всіма застосовуваними нею варіантами підписів.
Якщо з певних причин виконати будь-які вимоги, що стосуються відбирання та надання зразків, не було можливості, про це слід указати в документі про призначення експертизи (залучення експерта).
У Висновку зазначено, що для експертного дослідження позивачем експертній установі надані виключно вільні зразки підпису ОСОБА_1.
Умовно-вільні та експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 для експертного дослідження не витребовувалися, не відбиралися та не використовувалися. У Висновку підстави невиконання вимог пунктів 1.1.-1.10 Методичних рекомендацій щодо використання умовно-вільних та експериментальних зразків підпису позивача не зазначені. 
У розділі «Дослідження» експертами зазначено, що надана на дослідження технічна копія Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 виконана за допомогою розмножувальної техніки на одному аркуші для письма формату А4 білого кольору з одного боку аркуша. У технічній копії даного документу містяться зображення друкованого тексту, друкованих записів, таблиці, підписів та відтисків печаток від імені ТОВ «БГМ-АГРО» та ТОВ «ЗАКУПІВЛІ КОМ». 
У Висновку не зазначено про факт виконання пунктів 1.1. - 1.10 Методичних рекомендацій щодо отримання усіх видів підписів ОСОБА_1 у тому ж вигляді і форматі, який досліджувався у Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024. 
За висновком експертів підпис від імені директора ТОВ «БГМ-АГРО» ОСОБА_1, зображення якого міститься у графі «Від Постачальника» у технічній копії Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024, складеної від імені ТОВ «БГМ-АГРО» та ТОВ «ЗАКУПІВЛІ-КОМ», виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 
При цьому питання щодо наявності монтажу в наданій на дослідження технічній копії Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 не вирішувалося, оскільки це питання виходить за межі компетенції спеціалістів у галузі почеркознавства. 
Питання наявності печатки на підписі ОСОБА_1 не досліджувалося ані експертами у межах будь-якого іншого експертного дослідження, ані заперечувалося сторонами у справі. 
Враховуючи наведені вище порушення методології виконання експертного дослідження, а також проведення почеркознавчої експертизи за технічною копією Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024, при тому, що оригінал Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 на вимогу суду за клопотанням самого позивача був наданий до справи відповідачем 11.06.2026 (том справи 2, а.с. 109), з урахуванням того, що позивач, достовірно знаючи про факт задоволення судом свого ж клопотання про витребування оригіналу спірної Специфікації №26590785, надав для експертного дослідження її технічну копію, а не оригінал, судом наданий позивачем Висновок експертного дослідження оцінюється у сукупності наданих суду доказів та оцінюється критично внаслідок невідповідності вимогам наведених вище нормативних актів. 
Жодних інших належних та допустимих доказів, які б у сукупності із зазначеним висновком свідчили про недійсність спірної Специфікації №26590785 або спростовували встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, обставини, позивач суду не надав.
Суд також відхиляє доводи позивача про те, що отримання 03.06.2025 повідомлення електронного торговельного майданчика SmartTender.biz про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ-АГРО» переможцем закупівлі №26590785 свідчить про неможливість оформлення Специфікації №26590785 від 22.01.2025.
Як убачається з матеріалів справи, повідомлення, на яке посилається позивач, містить інформацію про результати проведення закупівлі та визначення її переможця, однак саме по собі не підтверджує дату створення чи підписання Специфікації №26590785 від 22.01.2025, не містить відомостей про момент її оформлення сторонами та не спростовує існування відповідного документа.
Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок доведення тих обставин, з якими він пов`язує недійсність Специфікації №26590785 від 22.01.2025.
Посилання позивача на те, що повідомлення про визначення його переможцем закупівлі отримано лише 03.06.2025, ґрунтуються виключно на власному припущенні щодо взаємозв`язку між процедурою закупівлі та моментом оформлення спірної специфікації, однак не підтверджуються жодними документами адміністратора електронного торговельного майданчика чи іншими належними доказами. 
Навпаки, витребувані та досліджені судом матеріали не містять відомостей, які б свідчили про неможливість існування Специфікації №26590785 від 22.01.2025 станом на дату, зазначену у цьому документі, або про фальсифікацію відомостей щодо часу її оформлення.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши надані сторонами докази у сукупності, суд дійшов висновку, що саме по собі повідомлення електронного торговельного майданчика SmartTender.biz від 03.06.2025 не підтверджує обставин, на які посилається позивач, та не спростовує факту існування Специфікації №26590785 від 22.01.2025.
Суд також враховує, що невідповідність окремих умов Специфікації №26590785 від 22.01.2025 документам, які використовувалися під час проведення закупівлі, навіть у разі її наявності, сама по собі не віднесена законом до підстав недійсності правочину. Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання вимог, встановлених статтею 203 цього Кодексу, тоді як позивач не довів, яким саме вимогам зазначених норм не відповідає спірна специфікація саме у зв`язку з наведеними ним розбіжностями щодо умов закупівлі. Отже, наведені позивачем обставини не перебувають у необхідному причинному зв`язку із заявленою вимогою про визнання правочину недійсним.
Оцінюючи доводи позивача про відсутність його волевиявлення на укладення Специфікації №26590785 від 22.01.2025, суд також враховує поведінку сторін під час виникнення, розвитку та виконання спірних правовідносин, оскільки така поведінка підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами, що містяться у матеріалах справи.
Як встановлено судом, між сторонами ще 10.07.2024 укладено Договір поставки №1007/1, на виконання якого позивач здійснив часткову поставку товару, а також у подальшому листувався з відповідачем щодо виконання договірних зобов`язань, зокрема, листом №02 від 22.08.2024 повідомив про тимчасову неможливість виконання договору та просив відтермінувати поставку товару, а листом №01 від 10.09.2024 звернувся з пропозицією змінити ціну товару, підтвердивши намір продовжувати виконання договірних зобов`язань.
Після виникнення спору щодо виконання Специфікації №26590785 від 22.01.2025 відповідач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення неустойки, який розглянуто у справі №910/5250/25. Під час розгляду зазначеної справи позивач брав участь у судовому процесі, реалізовував надані йому процесуальні права, подавав письмові пояснення та заперечення, однак матеріали справи не містять відомостей про звернення позивача із самостійними вимогами щодо визнання Специфікації №26590785 від 22.01.2025 недійсною або про заявлення ним вимог щодо фальсифікації зазначеного документа у порядку, передбаченому процесуальним законом.
Крім того, матеріалами справи не підтверджується, що після отримання примірника Специфікації №26590785 від 22.01.2025 або після виникнення між сторонами спору щодо її виконання позивач звертався до відповідача із письмовими запереченнями щодо належності підпису директора товариства, вимогами про визнання зазначеного документа таким, що не був ним підписаний, або повідомляв відповідача про використання від його імені підробленого підпису.
Лише після набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 30.10.2025 у справі №910/5250/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026, видачі 07.04.2026 наказу на його виконання та відкриття виконавчого провадження №80706468 позивач звернувся до адміністратора електронного торговельного майданчика SmartTender.biz із запитом від 15.04.2026 щодо надання документів закупівлі, а у квітні 2026 подав даний позов про визнання недійсною Специфікації №26590785 від 22.01.2025.
Послідовність наведених подій свідчить про те, що доводи про відсутність волевиявлення на укладення спірної специфікації були заявлені позивачем лише після завершення судового розгляду справи №910/5250/25 та набрання законної сили рішенням про стягнення з нього неустойки. Така обставина сама по собі не позбавляє позивача права на звернення до суду із самостійним позовом, однак відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами при встановленні дійсних обставин справи.
За результатами оцінки усіх наявних у матеріалах справи доказів у їх взаємному зв`язку суд дійшов висновку, що поведінка позивача до виникнення спору, під час розгляду справи №910/5250/25 та після набрання рішенням законної сили не підтверджує його доводів про відсутність волевиявлення на укладення Специфікації №26590785 від 22.01.2025 та не спростовує презумпції правомірності спірного правочину.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За змістом статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України саме на позивача покладається обов`язок доведення обставин, які є підставою заявлених ним позовних вимог.
Оцінивши всі надані сторонами докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявності передбачених законом підстав для визнання недійсною Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024.
Надані позивачем докази не спростовують встановлених судом фактичних обставин, не підтверджують відсутності волевиявлення юридичної особи на укладення спірної специфікації та не свідчать про недодержання сторонами вимог статті 203 Цивільного кодексу України саме у момент вчинення спірного правочину.
Суд також враховує, що відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена презумпція правомірності правочину діє до моменту її належного спростування, тоді як у даній справі позивач не надав достатніх доказів, які б давали суду підстави для висновку про наявність визначених законом підстав для її спростування.
Посилання позивача на окремі обставини, пов`язані з порядком проведення закупівлі, датою отримання повідомлення електронного торговельного майданчика SmartTender.biz, відсутністю у нього другого примірника Специфікації №26590785 від 22.01.2025, а також поданий ним висновок експертів Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр» №16333 від 24.06.2026 були предметом дослідження та оцінки суду, однак як окремо, так і у своїй сукупності не підтверджують обставин, на які позивач посилається як на підставу заявлених вимог.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги про визнання недійсною Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.
Керуючись статтями 13, 73- 79, 86, 129, 232- 241 Господарського процесуального кодексу України, суд- 
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ-АГРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ЕЛІТНА ОЛІЯ» про визнання недійсною Специфікації №26590785 від 22.01.2025 до Договору поставки №1007/1 від 10.07.2024 - відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.
З текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.
Повний текст рішення складено та підписано 22.07.2026.
Суддя Марія ДЕМИДОВА