179/393/26
2/179/650/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2026 року   с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
у складі головуючого судді Кравченко О.Ю., 
за участю секретаря судового засідання Чабаненко К.О.,. 
прокурора Ковальової Є.В., 
відповідача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Керівника Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне некомерційне товариство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова» про стягнення коштів на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Самарівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Дніпропетровської обласної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне некомерційне товариство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І. Мечникова» про стягнення коштів на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідача ОСОБА_1 вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2025 у справі №179/1513/25 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням на строк 2 роки. Вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2025 набрав законної сили 28.11.2025. 
У зв`язку з отриманням тяжких тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні у центрі церебральної нейрохірургії КНТ «ДОКЛ ім.Мечникова» ДОР» з 09.07.2025 до 21.07.2025. Водночас лікування потерпілої здійснювалось за рахунок бюджетних коштів. 
Так, згідно з інформацією, наданою КНТ «ДОКЛ ім.Мечникова» ДОР», загальна вартість лікування становила 12 161 грн. 52 коп., з яких: 9727 грн. 20 коп. – кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення (НСЗУ), 2434 грн. 32 коп. – кошти місцевого бюджету. 
Проте, в межах кримінального провадження цивільний позов щодо стягнення з ОСОБА_1 суми витрат на лікування потерпілої ОСОБА_2 не заявлено, у зв`язку з чим вона залишилась не відшкодованою. 
Витрати на лікування потерпілої здійснені внаслідок злочинних дій відповідача, тому між діями останнього та цими витратами є прямий причинний-наслідковий зв`язок, що встановлено вироком суду. 
На підставі наведених обставин просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної ради грошові кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 2434 грн. 32 коп.; стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України грошові кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 9 727 грн. 20 коп. 
Ухвалою суду від 23.03.2026 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Прокурор Самарівської окружної прокуратури Ковальова Є.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. 
Представник Національної служби здоров`я України та представник Дніпропетровської обласної ради у судове засідання не з`явилися, кожен окремо подали заяви про розгляд справи без участі.
Представник Комунального некомерційного підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. 
Вислухав пояснення прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 
Відповідно до ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Частиною 3 та ч. 4 ст.56 ЦПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою.
Відповідно до листа КНТ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» від 16.02.2026 №15/339, лікарня заходи представницького характеру стосовно стягнення з ОСОБА_1 бюджетних коштів у сумі 12161,52 грн., витрачених на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2 не вживались, оскільки на момент лікування ОСОБА_2 винну особу у скоєнні злочину відносно неї не було встановлено. В добровільному порядку лікарні ці гроші не відшкодовані. 
Згідно листа Національної служби здоров`я України від 24.02.20269, у 2025 та у 2026 роках між НСЗУ та КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І. І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» укладено договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій (далі – Договори): № 1449 E125-P000 від 10.02.2025; № 1449-E125-P000/01 від 18.02.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/02 від 02.04.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/03 від 04.04.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/04 від 08.05.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/05 від 23.05.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/06 від 17.07.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/07 від 31.07.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/08 від 12.08.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/09 від 12.09.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/10 від 10.10.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/11 від 20.10.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/12 від 10.12.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/13 від 24.12.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/14 від 29.12.2025 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000; № 1449-E125-P000/15 від 03.02.2026 про внесення змін до договору № 1449-E125-P000. 
У пункті 8 Договорів передбачено, що надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. 
Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. 
У пункті 1 частини першої статті 2 Закону дається визначення програми медичних гарантій як програми, що визначає перелік та обсяг медичних послуг (включаючи медичні вироби) та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. 
Перелік медичних послуг, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантувала за рахунок коштів Державного бюджету України у 2025 році, був визначений Порядком реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2025 році, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2024 № 1503.
Звідси, послуги КП пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
У цьому ж листі зазначено, що НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справі про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. На даний час в НСЗУ відсутня інформація про відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілої ОСОБА_2 . 
Як вбачається з матеріалів справи, заходи щодо стягнення витрат на лікування потерпілої не вживалися також і Дніпропетровською обласною радою, що підтверджується відповідним листом від 27.02.20262.
Наведені обставини є підставою для представництва інтересів держави в суді прокурором.
Судом встановлено, що вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2025 року у справі №179/1513/25, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вироком встановлено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 потерпіла ОСОБА_2 отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2025 набрав законної сили 28.11.2025. 
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з довідкою-калькуляцією, наданою КНТ «ДОКЛ ім. І.І.Мечникова» ДОР» від 16.02.2026 №15/339, вартість лікування потерпілої ОСОБА_3 у центрі церебральної нейрохірургії з 09.07.2025 по 21.07.2025 становить 12161,52 грн., з яких: кошти, надані НСЗУ за програмою медичних гарантій – 9727,20 грн., кошти обласного бюджету – 2434,32 грн. 
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.
Частинами 1 та 3 ст.1206 ЦК України закріплено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарному лікуванні потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні.
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995№ 11 «Про відшкодування витратна стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» постановлено звернути увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.
Пунктом 3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993№ 545 встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.
Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Оскільки судом під час розгляду справи та вивчення матеріалів справи було встановлено причино - наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 та підставами перебування потерпілої ОСОБА_2 у на лікуванні, обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання вказаного позову, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 1331,20 грн. 
Керуючись ст.ст.2,4,81,82,141,142,259,263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позов Керівника Самарівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України, Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне некомерційне товариство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова», про стягнення коштів на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі Дніпропетровської обласної ради (код ЄДРПОУ 23928934, адреса: Дніпропетровська область, м.Дніпро, проспект Олександра Поля, буд.2) грошові кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 2434,32 грн. (дві тисячі чотириста тридцять чотири грн. 32 коп.). 
Стягнути з  ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі Національної служби здоров`я України (код ЄДРПОУ 42032422, адреса: 04073, м.Київ, проспект Степана Бандери, 19) грошові кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 9727,20 грн. (дев`ять тисяч сімсот двадцять сім грн. 20 коп.). 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна грн. 20 коп.). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 24 серпня 2026 року. 

Суддя         О.Ю.Кравченко