Справа № 487/2731/26 
Провадження № 2/487/2330/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
13.04.2026 року представник ТОВ «Споживчий центр» Мохир Я.В. шляхом формування у системі «Електронний суд», звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 , відповідно до якої просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №01.12.2022-100000458 від 01.12.2022 року у розмірі 12720 грн., з яких 6000 грн. тіло кредиту, 6720 грн. проценти, та судові витрати. 
В обґрунтування позову зазначив, що 01.12.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) №01.12.2022-100000458 від 01.12.2022 року. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі – 6000 грн., строком до 14.12.2022 року, зі сплатою процентів за користування кредитом.
Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Проте в порушення умов вищевказаного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, заборгованість не погасив. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, що послужило підставою для звернення до суду із зазначеним позовом.
Ухвалою суду від 21.04.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

16.06.2026 року до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона проти позовних вимог заперечувала. Зазначала, що нараховані штрафи, пеня та відсотки є непомірними та не відповідають вимогам закону щодо кредитування в період воєнного стану. Вказувала на те, що має статус внутрішньо переміщеної особи, та через вимушене переселення та скрутне матеріальне становище не має змоги сплачувати такі кошти. Крім того, наразі вона тяжко хворіє. 

Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без їх участі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. У відзиві на позовну заяву просила про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 01.12.2022 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний Договір (оферти) №01.12.2022-100000458. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн. строком на 42 дні. Також за умовами договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти. Строк повернення кредиту 11.01.2023 року.
Цього ж дня, 01.12.2022 року, ОСОБА_1 підписала Заявку Кредитного договору №01.12.2022-100000458, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомилась за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii, згідно зі ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію».
У підписаній відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) Кредитного договору ОСОБА_1 підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якого є заявка до кредитного договору №01.12.2022-100000458 від 01.12.2022 року, з яким попередньо уважно ознайомився.
Відповідно до умов зазначених у заявці, ОСОБА_1 погодилась на отримання кредитних коштів на таких умовах: сума кредиту 6000 грн.; строк, на який надається кредит 42 дні з дати його надання; дата повернення кредиту 11.01.2023 року, первинний період користування 14 днів з дня його надання..
Згідно з п.6 заявки черговий період користування кредитом – кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Період користування ставкою "Економ" – період фактичного користування Кредитом, протягом якого застосовується фіксована Процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати Позичальником повністю всіх Процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів. Ставка "Економ" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ".
Відповідно до п.11 Заявки Кредитного договору №01.12.2022-100000458 від 01.12.2022 року передбачено неустойку в розмірі 120 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Підписання договору №01.12.2022-100000458 від 01.12.2022 року про надання кредиту здійснено електронним підписом ОСОБА_1 , одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору L134, який було направлено на її фінансовий номер 0957661092, відповідно до умов цього договору.
Згідно з умовами договору грошові кошти перераховані на рахунок позичальника з використанням реквізитів платіжного способу споживача 5457-08ХХ-ХХХХ-4258.
Відповідно до квитанції №2150877993 від 01.12.2022 року на платіжну картку НОМЕР_1 було перераховано 6000 грн. Платник Швидкий кредит sgroshi.com.ua, призначення платежу видача за договором №01.12.2022-100000458. Видача коштів здійснювалася за допомогою платіжної системи LIQPAY.
Згідно з розрахунком заборгованості позивача про стан заборгованості за кредитним договором №01.12.2022-100000458 від 01.12.2022 року, утворилась заборгованість за період з 01.12.2022 року по 11.01.2023 року у розмірі 12720 грн., з яких: 6000 грн. – тіло кредиту, 6720 грн. – проценти.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України).
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст.205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19.
Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 1 статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч.4,5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором щодо повернення суми позики, процентів за користування позикою та комісії не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією, яка становить загалом складає 12720 грн., з яких: 6000 грн. – тіло кредиту, 6720 грн. – проценти.
Посилання відповідача на те, що нараховані їй штрафи та пеня є непомірними, суд вважає безпідставними, оскільки умовами кредитного договору не передбачено сплати відповідачем штрафу та пені, та відповідно до розрахунку заборгованості відповідачу штрафи та пеня не нараховувались.
Щодо посилання відповідача на те, що вона є внутрішньо-переміщеною особою, а також тяжко хворіє, то вказане не впливає на її обов`язок з виконання умов договору та повернення кредитних коштів. 

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр»про стягнення заборгованості за кредитом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Окрім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст.141, 259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №01.12.2022-100000458 від 01.12.2022 року у розмірі 12720 грн., з яких: 6000 грн. – тіло кредиту, 6720 грн. – проценти. 
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Головуючий суддя:         І.О. Притуляк