ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 500/3927/24 пров. № А/857/20600/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сала П.І., 
суддів Димарчук Т.М., Москаля Р.М.,
за участю:
секретаря судового засідання Бугрінової Е.В., 
представника позивача Коновалової А.П.,
представників відповідача Ковальової Н.С., Бугай Г.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ШУМСЬК АГРО"
до Головного управління ДПС у Тернопільській області 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ШУМСЬК АГРО" на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року (головуючий суддя - Подлісна І.М., дата складення повного рішення - 03 березня 2025 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
У червні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю "ШУМСЬК АГРО" (далі - ТОВ "ШУМСЬК АГРО" або позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - ГУ ДПС у Тернопільській області або відповідач), у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.02.2024 № 00019352300 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 22225751,25 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями - 17780601 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 4445150,25 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за результатами проведеної відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ШУМСЬК АГРО" складено акт № 687/19-00-23-00/34043068 від 25.01.2024, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог п. 103.2, п. 103.3 ст. 103, пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що зумовило заниження податку з доходів нерезидента із джерелом походження з України за період з 01.01.2017 по 31.12.2019. На думку ГУ ДПС, компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED не є кінцевим отримувачем грошових коштів (виплачених позивачем процентів за кредитними договорами), а здійснює лише їх транзит.
На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким відповідно до пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54,58, п. 125-1.2 ст. 125-1 ПК України товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 17780601 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 4445150,25 грн.
Позивач з вказаним рішенням не погоджується, вважає його протиправним і таким, що підлягає скасуванню. Серед іншого, зазначає, що при виплаті доходів у вигляді процентів за кредитним договором на користь компанії-нерезидента AGROPROSPERIS 1 LIMITED протягом 2017-2019 років, ТОВ "ШУМСЬК АГРО" правомірно застосовувало зменшену ставку оподаткування податком з доходів нерезидента із джерел їх походження в Україні у розмірі 2% (а не 15%), оскільки зазначена компанія є бенефіціарним отримувачем цього доходу і резидентом Республіки Кіпр, з якою в України наявний міжнародний договір у сфері оподаткування. При цьому позивач наголошує на тому, що відповідач не заперечує наявність свідоцтв про податкову резидентність компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, а факт укладення договору про реструктуризацію у 2016 році не підтверджує та не може підтверджувати, що компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED не була бенефіціарним власником процентного доходу, отриманого від позивача у 2017-2019 роках.
Також позивач заперечує твердження відповідача про подальше перерахування компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED процентного доходу, отриманого від позивача у 2017-2019 роках, на користь компанії HAUGENS ENTERPRISES LIMITED та від останнього на користь компанії NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови) та вважає, що це спростовується, зокрема, тим, що: компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED є самостійною від інших компаній групи NCH юридичною особою; компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED не мала юридичних зобов`язань з подальшого перерахування отриманого від позивача процентного доходу за кредитними договорами; компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED мала власні активи для надання позик українським підприємствам групи; висновки відповідача про співставність сум, отриманих компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED від позивача, та перерахованих на користь компанії HAUGENS ENTERPRISES LIMITED є необґрунтованими; ГУ ДПС не має повноважень оцінювати правомірність застосування компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED режиму відрахування умовних відсотків (NID) за законодавством Республіки Кіпр.
Короткий зміст рішень попередніх судових інстанцій
Відмовляючи у Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі № 500/3927/24 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ТОВ "ШУМСЬК АГРО" задоволено. Визнано протиправним та скасовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.02.2024 № 00019352300. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Тернопільській області на користь позивача судові витрати у розмірі 75700 грн.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.03.2026 касаційну скаргу ГУ ДПС у Тернопільській області задоволено частково. Скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ "ШУМСЬК АГРО", суд погодився з висновками акту перевірки про те, що компанія AGROPROSPERIS I LIMITED є транзитною та створена лише для того, щоб пропускати через себе гроші з метою зменшення податків. На це вказує порядок її утворення компанією HAUGENS ENTERPRISES LIMITED за рахунок позикових коштів, отриманих від NCH New Europe Property Fund LP, як акціонера останньої, процедура передачі кредитного портфеля, що відбувалась за рахунок "фінансової змови" трьох компаній (AGROPROSPERIS I LIMITED, HAUGENS ENTERPRISES LIMITED, TRITTICO HOLDINGS LIMITED), під наглядом і за рахунок четвертої - NCH New Europe Property Fund LP - головного фінансового бенефіціара таких домовленостей. Також, зважаючи на викуп "привілейованих акцій", як приховану форму передачі процентного доходу, який виплачувався ТОВ "ШУМСЬК АГРО" за кредитним портфелем компанії AGROPROSPERIS I LIMITED. Пов?язаність директорату компанії AGROPROSPERIS I LIMITED із компанією NCH New Europe Property Fund LP, за рахунок кіпрських компаній посередників, які штучно утворювались для надання послуг "аутсорсингу" та "оренди приміщень". Також суд констатував неможливість на власний розсуд вирішувати подальшу долю "процентного доходу", який в повному обсязі перераховувався або на пряму компанії NCH New Europe Property Fund LP, або опосередковано шляхом купівлі привілейованих акцій компанії HAUGENS ENTERPRISES LIMITED, яка в подальшому виплачувала процентний дохід компанії NCH New Europe Property Fund LP, за позикою отриманою, ще в 2014 році, за рахунок котрої і утворювалась кондуїтна компанія. Відтак, з огляд на це та зважаючи на дані, викладені у листах уповноважених органів Республіки Кіпр разом із наданими звітами, суд виснував, що метою створення компанії AGROPROSPERIS I LIMITED є виведення процентного доходу, який виплачувався ТОВ "ШУМСЬК АГРО", з-під оподаткування ставкою податку з доходу нерезидента в розмірі 15%.
Таким чином, на думку суду першої інстанції, в порушення вимог п. 103.2 ст. 103, пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України позивач неправомірно застосував зменшену ставку податку в розмірі 2% від суми доходу, виплаченого на користь AGROPROSPERIS I LIMITED, внаслідок чого не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходу нерезидента в розмірі 15% від суми доходу (процентів), а саме встановлено відхилення у розмірі 13% за 2017 рік на загальну суму 9135283 грн, за 2018 рік на загальну суму 3066906 грн та за 2019 рік на загальну суму 5578412 грн.
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги 
У поданій апеляційній скарзі ТОВ "ШУМСЬК АГРО" просить рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 скасувати та ухвалити нове про повне задоволення адміністративного позову.
Позивач вважає, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права, оскільки суд не встановив обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, та не надав оцінки жодному аргументу позивача, цілком зайнявши позицію контролюючого органу. Крім того, рішення ухвалено за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, адже судом не наведено жодних мотивів відхилення доказів, наданих позивачем. Також, на думку апелянта, суд при вирішенні справи неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та не врахував висновки Верховного Суду у подібних справах. 
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що суд залишив поза увагою та не врахував: (1) договору про реструктуризацію від 01.12.2016 між компанією TRITTICO HOLDINGS LIMITED, компанією HAUGENS ENTERPRISES LIMITED та компанією AGROPROSPERIS I LIMITED, яким підтверджується, що внаслідок реструктуризації у компанії AGROPROSPERIS I LIMITED не виникло зобов`язань з викупу своїх привілейованих акцій, що підлягають викупу, у свого акціонера після отримання від акціонера кредитного портфелю, яким володіла компанія TRITTICO HOLDINGS LIMITED, в акціонерний капітал; (2) установчого договору та статуту компанії AGROPROSPERIS I LIMITED, з яких вбачається, що компанія AGROPROSPERIS I LIMITED є самостійною від інших компаній групи NCH юридичною особою, і що директори самостійно здійснюють управління нею; (3) окремих частин фінансової звітності компанії AGROPROSPERIS I LIMITED, на які посилався позивач у позовній заяві (звіти про рух грошових коштів, звіти про фінансовий стан за 2017-2019 роки); (4) листів компаній AGROPROSPERIS I LIMITED та "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД", якими спростовується факт транзиту процентних доходів, отриманих від товариства, та підтверджується розмір винагороди, отриманий директорами компанії AGROPROSPERIS I LIMITED за спірний період; (5) сукупність інших наданих позивачем під час розгляду справи доказів, які повністю спростовують висновки акту перевірки.
Також скаржник зазначає, що відповідач не довів, що в результаті укладення договору про реструктуризацію від 01.12.2016 компанія AGROPROSPERIS I LIMITED набула статусу агента або особи, що виконує лише посередницькі функції щодо доходу, отримуваного за кредитними договорами, стороною яких вона стала. Більше того, як вбачається з Додаткових угод №№ 5-7, 10-12 від 30.08.2017 до Кредитних договорів, на які також послався і відповідач в акті перевірки, позивач та компанія AGROPROSPERIS I LIMITED підтвердили, що (а) остання не є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) чи посередником щодо доходу, отримуваного за такими Кредитними договорами, і є власником прав вимоги за Кредитними договорами; (б) у компанії AGROPROSPERIS I LIMITED не існує зобов`язань з передання отриманих за Кредитними договорами процентів третім особам.
Апелянт наголошує і на тому, що компанія AGROPROSPERIS I LIMITED є самостійною від інших компаній групи NCH юридичною особою, не мала юридичних зобов`язань з подальшого перерахування отриманого від позивача процентного доходу за кредитними договорами та самостійно приймала рішення щодо подальшої економічної долі отримуваного від позивача процентного доходу. Більше того, у неї були власні активи для надання позик українським підприємствам групи. Водночас комплексний аналіз грошових потоків компанії за кожний рік у періоді 2017-2019 роки свідчить про відсутність послідовних операцій з подальшого переказу отриманого від українських компаній процентного доходу. Безспірним є і той факт, що компанія AGROPROSPERIS I LIMITED була резидентом країни (Республіка Кіпр), із якою укладено міжнародний договір України.
Позиція іншої сторони
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Стверджує про відсутність у AGROPROSPERIS I LIMITED статусу бенефіціарного власника доходу, посилаючись на те, що ця компанія отримала всі права на кредити (тіло позики та нараховані проценти), які були видані українським підприємствам, внаслідок зміни структури внутрішньогрупового фінансування групи компаній AGROPROSPERIS, в обмін на випущені привілейовані акції передані власному акціонеру. Водночас кредити є незабезпечиними заставою та видані пов`язаною стороною під спільним контролем. При отриманні процентів від українських компаній за користування позиками, компанія AGROPROSPERIS I LIMITED перераховувала такі проценти як викуп своїх привілейованих акцій акціонеру HAUGENS ENTERPRISES LIMITED, який, у свою чергу, перераховув такі кошти як повернення авансів акціонеру NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови). 
Тобто метою випуску привілейованих акцій було передача кредитного портфелю українських підприємств від первинного кредитора TRITTICO HOLDINGS LIMITED до нового кредитора AGROPROSPERIS 1 LIMITED через спільного акціонера HAUGENS ENTERPRISES LIMITED та подальше перерахування процентного доходу на Компанію NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови) - акціонера HAUGENS ENTERPRISES LIMITED.
Отже, на думку відповідача, головним бенефіціаром усієї господарської операції (створення компанії, її фінансування, забезпечення діяльності керівного складу, виплата заробітної плати керівникам, отримання доходу у виді перерахованого на компанію процентного доходу тощо) є NCH, а випуск привілейованих акцій треба розглядати як приховану форму передачі процентного доходу, який виплачувався позивачем на користь компанії AGROPROSPERIS I LIMITED, для його подальшого перерахування компанії NCH (Кайманові Острови). 
Водночас контролюючий орган звертає увагу, що за чинним податковим законодавством України бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу
Відтак при виплаті компанії-нерезиденту AGROPROSPERIS I LIMITED протягом 2017-2019 років процентів за кредитним договором, ТОВ "ШУМСЬК АГРО" не мало правових підстав для застосування пільгової ставки податку з доходів нерезидента із джерел їх походження в Україні у розмірі 2%, а було зобов`язане здійснювати оподаткування таких доходів за загальної ставкою в розмірі 15%.
Рух справи в суді апеляційної інстанції у зв`язку з направленням справи на новий розгляд
03.04.2026 матеріали адміністративної справи № 500/3927/24 надійшли до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2026 визначено наступний склад суду для розгляду цієї справи: суддя-доповідач Сало П.І., судді Димарчук Т.М. та Москаль Р.М.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду ухвалою від 08 квітня 2026 року прийняла справу до свого провадження та розпочала підготовчі дії щодо призначення справи до апеляційного розгляду. Сторонам запропоновано надати узагальнені письмові пояснення по суті спору з урахуванням висновків суду касаційної інстанції за результатами касаційного перегляду.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2026 справу призначено до апеляційного розгляду в судовому засідання на 03.09.2026.
22.04.2026 від відповідача та 21.08.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення, у яких сторони підтримують свою позицію у спорі та додатково обґрунтовують її з посиланням на актуальну практику Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами.
Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні в режимі відеоконференції повністю підтримав вимоги за апеляційною скаргою та надав пояснення відповідно до її змісту та змісту додаткових письмових пояснень. Просить апеляційну скаргу задовольнити.
Представники відповідача апеляційну скаргу заперечили з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових письмових поясненнях. Просять залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Стислий виклад установлених судом першої інстанції обставини справи
Основним видом діяльності ТОВ "ШУМСЬК АГРО" є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Іншими видами діяльності є, зокрема, допоміжна діяльність у рослинництві, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (Додаток № 4 до цієї Позовної заяви).
Учасником Товариства з найбільшою часткою у розмірі 99,90% є ТОВ "БІО ВЕРДЕ".
Товариство входить до складу транснаціональної інвестиційної групи NCH, яка включає, зокрема, (1) компанію "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" (компанія "TRITTICO HOLDINGS LIMITED"); (2) компанію "ХАУГЕНС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" (компанія "HAUGENS ENTERPRISES LIMITED"); (3) компанію "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" (компанія "AGROPROSPERIS 1 LIMITED").
Протягом 2007-2009, 2012 років ТОВ "АГРО КОЛОС Л"/Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО"/Товариство з обмеженою відповідальністю "РАДИВИЛІВ АГРО"/позивач та компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" уклали кредитні договори відповідно до переліку нижче:
(1) кредитний договір № 2/07-КР від 19 лютого 2007 року (позичальник - ТОВ "КРАЄВИД АГРО"); (2) кредитний договір № BA-14-07 від 20 серпня 2007 року (позичальник - ТОВ "АГРО КОЛОС Л"); (3) кредитний договір № BA-15-07 від 20 серпня 2007 року (позичальник - ТОВ "РАДИВИЛІВ АГРО"); (4) кредитний договір № BA-16-07 від 20 серпня 2007 року (позичальник - Позивач); (5) кредитний договір № BA-8-08 від 10 червня 2008 року (позичальник - Позивач); (6) кредитний договір № BA-9-08 від 10 червня 2008 року (позичальник - ТОВ "АГРО КОЛОС Л"); (7) договір позики № 3/TB від 1 липня 2009 року (позичальник - ТОВ "АГРО КОЛОС Л"); (8) договір позики №16/TB від 1 липня 2009 року (позичальник - Позивач); (9) договір позики № BA-03-12 від 5 березня 2012 року (позичальник - ТОВ "АГРО КОЛОС Л"); (10) договір позики № BA-15-12 від 5 березня 2012 року (позичальник - Позивач) (далі всі разом - "Кредитні договори").
Копії вказаних договорів разом з додатковими угодами, які стосуються спірного періоду (2017-2019 років), реєстраційними свідоцтвами, додатками до таких свідоцтв, листами Національного банку України та Акціонерного товариства "АГРОПРОСПЕРІС БАНК".
Відповідно до пунктів 1.1-1.3 вказаних договорів кредитор - компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" - надала позичальнику - ТОВ "АГРО КОЛОС Л" - у тимчасове користування грошові кошти для поповнення його обігових коштів та налагодження фінансово-господарської діяльності.
У березні 2015 року та березні 2016 року ТОВ "АГРО КОЛОС Л"/ТОВ "КРАЄВИД АГРО"/ТОВ "РАДИВИЛІВ АГРО" було замінено на нового позичальника - позивача у відповідних кредитних договорах.
У зв`язку з укладенням 1 грудня 2016 року Договору реструктуризації між компанією "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД", компанією "ХАУГЕНС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД", компанією "АГРОПРОСПЕРІС І ЛІМІТЕД" компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" у грудні 2016 року була замінена на нового кредитора - компанію "АГРОПРОСПЕРІС І ЛІМІТЕД", зареєстровану у Республіці Кіпр (див. додаткові угоди до вищевказаних кредитних договорів - Додатки №№ 9, 18, 25, 31, 37, 45, 55, 63, 72, 77).
Протягом 2017-2019 років позивач здійснював виплату доходу на користь нерезидента - компанії "АГРОПРОСПЕРІС І ЛІМІТЕД" - у вигляді процентів за Кредитними договорами: (1) за 2017 рік - 70 271 406 грн; (2) за 2018 рік - 23 591 586 грн; (3) за 2019 рік - 42 910 861 грн.
При виплаті такого доходу ТОВ "ШУМСЬК АГРО" застосовувало зменшену ставку оподаткування податком з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2% на підставі Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи (далі - Конвенція).
Товариством було нараховано та сплачено такі суми податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України: (1) за 2017 рік - 1 405 428 грн; (2) за 2018 рік - 471 832 грн; (3) за 2019 рік - 858 217 грн.
Позивач надав копії податкових декларацій з податку на прибуток підприємств з додатками ПН за 2017-2019 роки та копії квитанцій № 2, що підтверджують прийняття таких декларацій як Додатки №№ 80-82.
Протягом 2017-2019 років компанія "АГРОПРОСПЕРІС І ЛІМІТЕД" була резидентом Республіки Кіпр у розумінні Конвенції, що підтверджується свідоцтвами від 20 лютого 2017 року, від 19 квітня 2018 року та від 27 лютого 2019 року, виданими Міністерством фінансів Республіки Кіпр.
08 січня 2024 року ГУ ДПС у Тернопільській області видано наказ № 59-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки"
За результатами перевірки з питання дотримання позивачем податкового законодавства при виплаті доходів із джерелом походження в Україні на користь нерезидента компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED за період з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року складено Акт № 687/19-00-23-00/34043068 від 25 січня 2024 року (далі - Акт перевірки), в якому зафіксовано порушення позивачем: пункту 103.2 статті 103, підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, а саме неправомірне застосування зменшеної ставки податку у розмірі 2% від суми доходу, виплаченого на користь AGROPROSPERIS 1 LIMITED у формі відсотків, в результаті чого не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходу нерезидента у розмірі 15% від суми доходу, саме встановлено відхилення у розмірі 13% за 2017 рік на загальну суму 9135283 грн, за 2018 рік на загальну суму 3066906 грн, за 2019 рік на загальну суму 5578412 грн.
Висновки акту перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області ґрунтуються на тому, що позивач не мав правових підстав для застосування зменшеної ставки податку на процентні доходи компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED із джерелом їх походження з України у розмірі 2% у 2017-2019 роках на підставі Конвенції, оскільки компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED не є кінцевим отримувачем грошових коштів, а здійснює лише транзит, тому що "всього за 2017-2019 роки українські підприємства виплатили на користь AGROPROSPERIS 1 LIMITED процентні доходи у розмірі 102427 доларів США, у свою чергу AGROPROSPERIS I LIMITED здійснила викуп привілейованих акцій у HAUGENS ENTERPRISES LIMITED у розмірі 121939 доларів США, а HAUGENS ENTERPRISES LIMITED виплатила/погасила проценти за позикою компанії NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови) у розмірі 154472 доларів США.".
Разом з тим, контролюючим органом в Акті перевірки визначено, що компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED була резидентом Республіки Кіпр у розумінні Конвенції у спірні періоди і що вона надавала Позивачу довідки на підтвердження цьому, видані компетентним (уповноваженим) органом Республіки Кіпр, які відповідають вимогам статті 103 (підпункти 103.4-103.5) ПК України.
Відповідач обґрунтовує свій висновок про відсутність у компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED статусу бенефіціарного власника доходу посиланням на таке:
(1) "[...] компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, HAUGENS ENTERPRISES LIMITED не мали жодних власних активів для надання позик українським підприємствам. Зазначені компанії повністю залежіть від фінансування головної материнської компанії - NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови), яка несе всі ризики по вказаних операціях. Позики українським підприємствам були надані за рахунок фінансування від NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови);
(2) "27 жовтня 2016 року була створена компанія AGROPROSPERIS I LIMITED, якій 1 грудня 2016 року було передано частину кредитного портфелю українських підприємств від TRITTICO HOLDINGS LIMITED через HAUGENS ENTERPRISES LIMITED. [...] У HAUGENS ENTERPRISES LIMITED станом на 31 грудня 2017 року були наявні позики від NAP (Кайманові Острови) з відсотковою ставкою 8,5% та сформовано накопичені збитки у сумі 196569358 доларів США в результаті нарахованих процентних витрат на користь NCH New Europe Property Fund LP. Надалі, при виплаті українськими підприємствами процентних доходів компанії AGROPROSPERIS I LIMITED, AGROPROSPERIS I LIMITED перераховувала їх у 2017 році безпосередньо компанії NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови), а 2018 та 2019 роках HAUGENS ENTERPRISES LIMITED, яка в свою чергу перераховувала їх NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови). У фінансовій звітності HAUGENS ENTERPRISES LIMITED за 2017-2019 роки при зменшенні розміру інвестицій (викупу привілейованих акцій дочірніми компаніями) одночасно зменшувався розмір позик від акціонерів в 2017 році та авансів акціонерів у 2018-2019 роках на однакові суми. Всього за 2017-2019 роки українські підприємства виплатили на користь AGROPROSPERIS I LIMITED процентні доходи у розмірі 102427 доларів США, в свою чергу AGROPROSPERIS I LIMITED здійснила викуп привілейованих акцій у HAUGENS ENTERPRISES LIMITED у розмірі 121939 доларів США, а HAUGENS ENTERPRISES LIMITED виплатила/погасила проценти за позикою компанії NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови) у розмірі 154472 доларів США";
(3) "враховуючи дату реєстрації AGROPROSPERIS 1 LIMITED - 27 жовтня 2016 року та дату передачі кредитного портфелю - 1 грудня 2016 року, можна зробити висновки, що Компанія була створена саме з метою переведення кредитного портфелю на AGROPROSPERIS 1 LIMITED. Компанія не використовувала власні кошти для фінансування українських підприємств. Метою випуску привілейованих акцій було передача кредитного портфелю українських підприємств від первинного кредитора TRITTICO HOLDINGS LIMITED до нового кредитора AGROPROSPERIS 1 LIMITED через спільного акціонера HAUGENS ENTERPRISES LIMITED та подальше перерахування процентного доходу на Компанію NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови) - акціонера HAUGENS ENTERPRISES LIMITED;
(4) "в результаті застосування режиму NID компанією AGROPROSPERIS І LIMITED, нараховані процентні доходи звільнені від оподаткування корпоративним податком на Кіпрі".
На підставі зазначених висновків Акта перевірки, відповідачем 29 лютого 2024 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 00019352300, яким ТОВ "ШУМСЬК АГРО" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 22225751,25 грн (у тому числі за податковими зобов`язаннями - 17780601 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 4445150,25 грн).
Позивач скористався процедурою адміністративного оскарження, однак рішенням Державної податкової служби України № 13443/6/99-00-06-01-02-06 від 9 травня 2024 року у задоволенні скарги ТОВ "ШУМСЬК АГРО" було відмовлено, а спірне податкове повідомлення-рішення - залишено без змін.
Відтак за захистом своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з цим позовом.
Оцінка апеляційним судом висновків суду першої інстанції, рішення якого переглядається, та доводів учасників справи
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 14.1.54 ст. 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.
Згідно з пп. 141.4.1 ст. 141 ПК України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.
Відповідно до п. 141.4.2 ст. 141 ПК України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.
Таким чином, законодавством України передбачено, що оподаткуванню податком на прибуток за ставкою 15% підлягають виплачені резидентом на користь нерезидента проценти як плата за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит.
Поряд із цим, як слідує з пункту 3.2 статті 3 ПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.
Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України визначено ст. 103 ПК України.
Так, згідно з п. 103.2 ст. 103 ПК України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.
За правилами п. 103.3 ст. 103 ПК України бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.
При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.
Положеннями п. 103.4 ст. 103 ПК України визначено, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.
Відповідно до п. 103.5 ст. 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.
Отже, у момент виплати доходу достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.
Такий висновок наведений Верховним Судом у постановах від 14.08.2018 у справі № 817/1045/17, від 02.04.2024 у справі № 826/6241/17 та від 21.11.2024 у справі № 480/5208/23.
Між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр підписано Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи від 08.11.2012, яку ратифіковано 04.07.2013. Набрала чинності для України 07.08.2013.
За змістом положень зазначеної Конвенції, проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватись тільки в цій другій Державі, якщо такий резидент має фактичне право на ці проценти і підлягає оподаткуванню в цій другій Договірній Державі у відношенні цих процентів.
Термін "проценти" при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій і боргових зобов`язань.
Термін "проценти" не буде включати ніякі доходи, які можуть розглядатись як розподіл згідно з положеннями статті 10 цієї Конвенції.
Положення пункту 1 цієї статті не застосовуються, якщо особа, що фактично має право на проценти, яка є резидентом однієї Договірної Держави, здійснює комерційну діяльність у другій Договірній Державі, в якій виникають проценти, через розташоване там постійне представництво, або здійснює в цій другій Державі незалежні особисті послуги з розташованої там постійної бази, і боргове зобов`язання, на підставі якого сплачуються проценти, дійсно відноситься до такого постійного представництва або постійної бази.
Статтею 11 Конвенції передбачено, що проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись в цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою - фактичним власником таких процентів. Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів.
Докладне визначення терміну "бенефіціарний власник" наведено в Коментарях до Модельної конвенції ОЕСР.
Відповідно до пункту 9 Коментарів до статті 11, вимогу щодо бенефіціарного власника додано до пункту другого статті 11 для того, щоб роз`яснити значення слів "і сплачуються резиденту", які використовуються в пункті 1. Зрозумілим є той факт, що країна джерела не зобов`язана поступатись у праві оподатковувати проценти на тій лише підставі, що проценти були сплачені саме резиденту Держави, з якою укладено міжнародний договір. Термін "фактичний власник доходу" використовується не у вузькому технічному сенсі, а розуміється в контексті та світлі завдань і цілей Конвенції, включаючи уникнення подвійного оподаткування, попередження випадків ухилення від сплати податків та уникнення оподаткування.
Пільга або звільнення від оподаткування по будь-якому із видів доходу, що надається Державою, з якої походить дохід, резиденту іншої Договірної держави з метою уникнення повністю або частково подвійного оподаткування, яке може виникнути у зв`язку із повторним оподаткуванням такого доходу Державою резиденства. Коли цей вид доходу отримує резидент Договірної Держави, що діє як агент чи номінальний отримувач, надання Державою, з якої походить дохід, такої пільги або звільнення виключно на підставі статусу безпосереднього отримувача доходу як резидента іншої Договірної Держави буде суперечити цілям та завданням Конвенції. Безпосередній отримувач в цій ситуації кваліфікуватиметься як резидент, однак цей статус не призводить до потенційного подвійного оподаткування, оскільки отримувач не розглядається як власник доходу для цілей оподаткування в Державі резиденства. Надання державою, з якої походить дохід, пільги або звільнення від оподаткування також буде суперечити цілям та завданням Конвенції, якщо резидент Договірної Держави, не використовуючи такі інструменти, як агентування або номінальної власності, буде діяти як проміжна ланка для іншої особи, котра фактично отримує вигоду від відповідного доходу. Проміжна ланка не може розглядатися як фактичний власник, якщо навіть за свого формального статусу власника, на практиці вона має досить вузькі повноваження щодо такого доходу, що надає можливість її розглядати як просту довірену особу, або управляючу особу, що діє від імені зацікавлених осіб (пункт 10 Коментарів до статті 11).
Отже, Угоди про уникнення подвійного оподаткування не можуть застосовуватися до ситуацій, коли відповідні відносини між резидентом та нерезидентом не пов`язані з фактичним веденням господарської діяльності, а дії учасників цих відносин спрямовані лише на створення зручного (пільгового) податкового режиму. Пільги за міжнародними угодами щодо уникнення подвійного оподаткування повинні відноситися лише до податкового резидента, який є дійсним одержувачем доходу.
Застосування податкових преференцій визнається неправомірним, коли сукупність угод (операцій) дозволяє зробити висновок про те, що основною їхньою метою були виведення доходу з-під оподаткування і формальне здійснення операцій з метою використання переваг за міжнародною угодою.
Результатом такої оцінки може стати перекваліфікація виплати з відповідною зміною режиму оподаткування, а також кваліфікація сукупності угод із застосуванням норм національного законодавства по виведеному з-під оподаткування доходу.
У випадках, які наводяться в Коментарях (агент, номінал, посередник тощо), безпосередній отримувач процентів не вважається бенефіціарним власником, оскільки право отримувача вільно розпоряджатись такими процентами обмежено в силу наявності договірних або інших юридичних обов`язків передати отриманий платіж іншій особі. Такий обов`язок зазвичай випливає з юридичних документів, однак також може з`ясовуватись на підставі фактів та обставин, які вказують, що по суті отримувач процентів не має право вільно розпоряджатись такими процентами.
За загальним правилом ознаками, які можуть вказувати на те, що особа-нерезидент не є кінцевим бенефіціарним власником доходу у вигляді процентів, є, зокрема:
1) відсутність фактичного самостійного здійснення господарської діяльності особою нерезидентом, яка зареєстрована в Державі, з якою Україною укладений договір про уникнення подвійного оподаткування, на відповідній території;
2) характер грошових потоків свідчить про наявність юридичних та фактичних обов`язків щодо подальшого перерахування отримуваних процентів особою-нерезидентом третій особі та відсутність у особи-нерезидента можливості самостійного прийняття рішення щодо долі отримуваного доходу та контролю щодо отримуваного доходу;
3) мінімальний часовий інтервал між: укладенням договору (видачею позики) між резидентом та особою-нерезидентом, з Державою якого укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, а також договору (видачею позики) між останнім та третьою особою; отриманням доходу особою-нерезидентом, з Державою якого укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, і виплатою грошових коштів третій особі;
4) відсутність диференційованих, що розрізняються умов договорів, правових документів, на підставі яких особа-нерезидент отримує дохід і в подальшому перераховує кошти;
5) вчинення дзеркальних, тобто ідентичних операцій між резидентом та особою-нерезидентом, що зареєстрована в Державі, з якою укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, та між останнім і третьою особою;
6) фактичні ризики, пов`язані із наданням позики резиденту, несе третя особа, а не особа-нерезидент.
Верховний Суд у постановах від 18 березня 2025 року у справі № 500/1744/24, від 24 червня 2025 року у справі № 120/10439/24 виснував, що право на застосування зменшеної ставки податку, передбаченої відповідним міжнародним договором України, виникає за умови одночасного виконання таких вимог:
- нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України;
- нерезидентом надано довідку (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України;
- нерезидент є бенефіціарним власником доходу.
В момент виплати доходу достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.
Чинним законодавством не встановлено форми документу, що підтверджує статус контрагента як бенефіціарного власника доходу, та який повинна мати особа на момент проведення виплати. Однак, у разі заперечення обставин щодо бенефіціарного статусу нерезидента-отримувача доходу, обов`язок доказування зворотного в силу положень Кодексу адміністративного судочинства України покладається на контролюючий орган як на суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 817/1045/17 та № 803/1005/17.
Водночас для визначення особи як фактичного отримувача доходу, така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але повинна бути і особою, яка визначає подальшу економічну долю доходу. Тобто, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну долю доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником доходу (постанова КАС ВС від 14.08.2018 № К/9901/51316/18).
Тобто, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну долю доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником доходу.
Передбачені міжнародними договорами пільги зі сплати податку не можуть бути застосовані у випадку, коли нерезидент діє як проміжна ланка в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу. Зокрема, не можуть бути застосовані пільгові ставки податку у випадку, коли дохід (у рамках угоди або серії угод) з джерелом його походження з України виплачується таким чином, що нерезидент (проміжна ланка, яка має вузькі, обмежені повноваження у відношенні доходу), який претендує на отримання пільгової ставки податку з доходів у вигляді роялті, дивідендів, процентів, виплачує весь дохід (його більшу частину) іншому нерезиденту, який би не міг застосувати пільгову ставку у разі, коли б такий дохід виплачувався останньому.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що платник податків сформував дані податкового обліку необґрунтовано та з порушенням вимог податкового законодавства, або на підставі документів, які містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
Матеріалами справи підтверджується, що компанія AGROPROSPERIS I LIMITED зареєстрована на Кіпрі 27.10.2016 як платник податків у цьому Департаменті з TIC 10361673N. Адреса: Archbishop Makarios III, 18, Floor 1, Latsia 2220, Nicosia, Cyprus. Основним видом діяльності компанії є утримання та фінансування інвестицій.
Безспірною в межах цієї справи є також те, що компанія AGROPROSPERIS I LIMITED була резидентом Республіки Кіпр у розумінні Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи у спірні періоди, що підтверджується відповідними довідками, виданими Міністерством фінансів Республіки Кіпр.
Тобто дотримання позивачем пункту 103.2 статті 103 ПК України відповідач не заперечує.
Разом з тим спір у справі обумовлений невизнанням контролюючим органом права позивача на застосування зменшеної ставки оподаткування податком з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2% на підставі Конвенції з посиланням на те, що компанія AGROPROSPERIS І LIMITED не була бенефіціарним власником процентного доходу, отриманого від позивача, оскільки, на думку контролюючого органу, здійснювала подальше перерахування процентів.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні справ між пов`язаними особами, де можуть бути наявні механізми податкової оптимізації, судам необхідно встановити чи є нерезидент бенефіціарним власником доходу (процентів) шляхом послідовного аналізу відповідних критеріїв (ознак), зокрема: нерезидент не повинен бути агентом (номінальним утримувачем); нерезидент має самостійно визначати економічну долю доходу; компанія нерезидент не повинна передавати отриманий дохід або переважну його частину на користь іншої особи. У таких спорах має досліджуватися "транзит" коштів компанії-нерезидента, часовий інтервал між укладенням договорів; вчинення дзеркальних, тобто ідентичних операцій між резидентом та особою-нерезидентом, що зареєстрована в Державі, з якою укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, та між останнім і третьою особою; хто несе фактичні ризики, пов`язані із наданням позики резиденту.
Орієнтовні критерії наведено в Коментарях до Модельної конвенції ОЕСР та в подальшому перелік ознак унормований пунктом 103.3 статті 103 ПК України (в редакції Закону від 16 січня 2020 року № 466-IX, який набрав чинності 23 травня 2020 року).
Для того щоб нерезидент визнавався бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, такий нерезидент не повинен виконувати "транзитну" роль (бути виключно посередником) у русі коштів. Як зазначено в розділі цієї постанови "Правове регулювання", нормативно закріпленою ознакою посередницької функції нерезидента є, зокрема, те, що зазначена особа не має достатньо повноважень або у випадку, підтвердженому фактами та обставинами, не має права користуватися та розпоряджатися таким доходом.
Якісною стороною цього критерію є відсутність кореспондуючого обов`язку передати права на дохід третій особі (самостійне визначення нерезидентом економічної долі доходу).
Кількісний критерій полягає у тому, що компанія нерезидент не повинна передавати отриманий дохід або переважну його частину на користь іншої особи (незалежно від способу оформлення такої передачі).
Вказаний критерій передбачає обов`язок контролюючого органу довести співставність, в тому числі арифметичну, операцій між виплатою доходу з української компанії на користь нерезидента і подальшого перерахування сум грошових коштів з компанії нерезидента - встановити "транзитний" характер компанії-нерезидента за фактичними обставинами, а також дослідити обставини справи відносно господарської діяльності компанії-нерезидента з урахуванням особливостей її провадження.
Аналогічний за змістом підхід до застосування норм права Верховний Суд неодноразово демонстрував у своїх постановах, зокрема у постановах від 28 жовтня 2025 року у справі № 560/10203/24, від 27 жовтня 2025 року у справі № 120/7999/24, від 12 серпня 2025 року у справі № 560/12637/24.
Як встановлено судом під час розгляду цієї справи, у спірний період ТОВ "ШУМСЬК АГРО" входило до складу транснаціональної інвестиційної групи NCH, яка включає, зокрема, компанії TRITTICO HOLDINGS LIMITED, HAUGENS ENTERPRISES LIMITED та AGROPROSPERIS 1 LIMITED.
Протягом 2007-2009, 2012 років ТОВ "АГРО КОЛОС Л" та компанія TRITTICO HOLDINGS LIMITED уклали 10 кредитних договорів, відповідно до яких компанія TRITTICO HOLDINGS LIMITED надала відповідним компаніям кредити з метою поповнення обігових коштів та налагодження фінансово-господарської діяльності.
У березні 2015 року та березні 2016 року ТОВ "АГРО КОЛОС Л" було замінено на нового позичальника - ТОВ "ШУМСЬК АГРО".
У жовтні 2016 року утворено компанію AGROPROSPERIS 1 LIMITED, акціонером якої стала компанія HAUGENS ENTERPRISES LIMITED.
У свою чергу, акціонером HAUGENS ENTERPRISES LIMITED є NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові острови).
Протягом 2017-2019 років позивач здійснював виплату доходу на користь нерезидента -компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED - у вигляді процентів за Кредитними договорами.
При виплаті такого доходу ТОВ "ШУМСЬК АГРО" застосовувало зменшену ставку оподаткування податком з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2% на підставі Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи.
Відповідач вважає, що позивач не мав правових підстав для застосування зменшеної ставки податку на процентні доходи компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED із джерелом їх походження з України у розмірі 2% у 2017-2019 роках на підставі Конвенції, оскільки зазначена компанія-нерезидент не є кінцевим отримувачем таких грошових коштів, а здійснює лише їх транзит.
Між тим, надаючи оцінку таким доводам з урахуванням висновків акту перевірки та заперечень позивача, колегія суддів враховує, що договір про реструктуризацію від 01.12.2016 було укладено з метою передачі функції фінансування в межах групи компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, про що фактично зазначено також у п. 7 листа компетентного органу Республіки Кіпр від 11.05.2023 ("[…] Група хотіла розділити кредитні портфелі між позиками українським компаніям та позиками компаніям інших країн"), при чому за наслідками укладення такого Договору компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED набула права вимоги до українських компаній групи, включаючи позивача, за кредитними договорами, стороною яких вона стала.
Кредитний портфель, яким володіла компанія TRITTICO HOLDINGS LIMITED, було передано компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED саме в акціонерний капітал, тобто він став фактично активом компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED. При цьому ні актом перевірки, ні судом не встановлено, що у компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED існували будь-які зобов`язання щодо повернення таких коштів.
Крім того, внаслідок реструктуризації у компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED не виникло зобов`язань з викупу своїх привілейованих акцій, що підлягають викупу у свого акціонера після отримання від такого акціонера кредитного портфеля, яким володіла компанія TRITTICO HOLDINGS LIMITED, в акціонерний капітал. 
Протилежного відповідачем не доведено. Також відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що в результаті укладення Договору про реструктуризацію від 01.12.2016 компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED набула статусу агента або особи, що виконує лише посередницькі функції щодо доходу, отримуваного за кредитними договорами, стороною яких вона стала.
Також, як вбачається з Додаткових угод №№ 5-7, 10-12 від 30.08.2017 до Кредитних договорів, на які також покликався відповідач в акті перевірки, позивач та компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED підтвердили, що остання не є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) чи посередником щодо доходу, отримуваного за такими Кредитними договорами, і є власником прав вимоги за Кредитними договорами; а також у компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED не існує зобов`язань з передання отриманих за Кредитними договорами процентів третім особам.
Подібна інформації міститься у листі від 18 січня 2021 року Уповноваженого органу Республіки Кіпр (п. 32) щодо компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, де зазначено, що отримані проценти не передавалися іншим особам у зв`язку з відсутністю договірних або законних зобов`язань щодо такої передачі, а компанія має повне право самостійно використовувати та розпоряджатися отриманими процентами; при цьому директори компанії уповноважені здійснювати операції за її рахунками за умови контролю з боку офісу в Нью-Йорку.
Колегія суддів враховує, що позивач не заперечує, що в результаті укладення Договору про реструктуризацію від 01.12.2016 компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала від компанії TRITTICO HOLDINGS LIMITED портфель дебіторської заборгованості українських юридичних осіб, що входять до групи компаній NCH, який включав і кредитні договори, але такий портфель було передано в акціонерний капітал компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, що означає, що такий портфель став її активом.
При цьому, у подальшому компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED надавала позики таким українським юридичним особам за рахунок власних грошових коштів, в тому числі за рахунок повернених позик, що підтверджується звітами про рух грошових коштів компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED за 2017-2019 року та листом компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED від 21.12.2023 з перекладом на українську мову.
Як вбачається, в межах цієї справи всі доводи податкового органу побудовані на розгляді та аналізі корпоративної структури AGROPROSPERIS 1 LIMITED, яка повністю належить через ланцюг володіння NCH New Europe Property Fund LP. 
Поряд з цим колегія суддів наголошує, що доктрина бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу не має ніякого зв`язку з визначенням кінцевого бенефіціарного власника і є змістовно іншою правовою категорією. Доктрина бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу пов`язана з правом розпорядження доходом, отриманим податковим нерезидентом від податкового резидента, в той час, як пов`язаність осіб та наявність бенефіціарного власника вказує на можливість контролю за прийняттям управлінських рішень.
Відповідач також неодноразово вказує на пов`язаність осіб, як аргумент відсутності в AGROPROSPERIS 1 LIMITED статусу бенефіціарного власника доходу. Однак така аргументація контролюючого органу є помилковою, оскільки наявність вітки корпоративної мережі не свідчить про те, що створені компанії, зокрема й AGROPROSPERIS 1 LIMITED, не є самостійними учасниками відповідного ринку послуг.
Верховний Суд у постанові від 24.06.2025 у справі № 120/10439/24 з подібними правовідносинами щодо наявності/відсутності у компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED статусу бенефіціарного власника процентного доходу, отриманого з України протягом 2017-2019 років, у якій предметом перевірки були доводи податкового органу, подібні до доводів, викладених в Акті перевірки, виснував таке: 
(1) "…при вирішенні справ між пов`язаними особами, де можуть бути наявні механізми податкової оптимізації, судам слід встановити чи є нерезидент бенефіціарним власником доходу (процентів) шляхом послідовного аналізу відповідних критеріїв (ознак), зокрема: нерезидент не повинен бути агентом (номінальним утримувачем); нерезидент має самостійно визначати економічну долю доходу; компанія нерезидент не повинна передавати отриманий дохід або переважну його частину на користь іншої особи. У таких спорах має досліджуватися "транзит" коштів компанії-нерезидента, часовий інтервал між укладенням договорів; вчинення дзеркальних, тобто ідентичних операцій між резидентом та особою-нерезидентом, що зареєстрована в Державі, з якою укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, та між останнім і третьою особою; хто несе фактичні ризики, пов`язані із наданням позики резиденту…"; 
(2) "…аналізуючи спірні правовідносини на наявність у нерезидента формального права отримувати дохід ("Тест бенефіціарного власника доходу"), колегія суддів зазначає, що для відповідності цьому критерію достатньо наявності договірного оформлення відносин між компанією-резидентом та компанією нерезидентом, на користь якої виплачується дохід із джерелом походження з України. У договорі сторони визначають предмет, права та обов`язки сторін, порядок розрахунків тощо, де і закріплюються права на отримання нерезидентом відповідного доходу…"; 
(3) "…крім того, нерезидент не повинен бути агентом (номінальним утримувачем), а його право не засновуватися на договорі посередницького типу. В контексті цього критерію колегія суддів акцентує на тому, що для встановлення наявності статусу бенефіціарного власника, нерезидент не повинен бути особою, яка хоча і має формально-юридичне право на отримання доходу, однак, є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) щодо такого доходу. Нерезидент не повинен бути особою, яка фактично виконує виключно посередницькі функції щодо такого доходу. При цьому, на цей критерій не потрібно дивитися вузько. Необхідно проаналізувати наступні фактори: (а) чи є нерезидент активною компанією із диверсифікованою, за кількісним та якісним критерієм, діяльністю? (б) чи є посередницька діяльність властива для відповідної сфери/галузі проваджуваної діяльності? (в) чи єдина/основна ціль провадження нерезидентом діяльності полягає у тому, щоб виконувати посередницьку функцію?..."; 
(4) "…якісною стороною цього критерію є відсутність кореспондуючого обов`язку передати права на дохід третій особі (самостійне визначення нерезидентом економічної долі доходу). Зміст цього критерію полягає у тому, що отримувач доходу повинен не просто мати юридичні права на отримання доходу, але і самостійно визначати економічну долю такого доходу. Зобов`язання передати дохід "по ланцюгу" може випливати як із договірних формулювань, так й з організаційно-розпорядчих особливостей діяльності нерезидента…";
(5) "…вимога щодо бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу за тлумаченням ОЕСР дотримується, коли наявне зустрічне зобов`язання в якому отримувач доходу є боржником, або коли передача доходу здійснюється в межах корпоративних відносин (розподіл прибутку компанії між акціонерами, викуп в акціонерів корпоративних прав тощо). В таких випадках, юридична особа наділена дискрецією: вона має право розподіляти чи не розподіляти прибуток, вона має право обирати перед яким кредитором виконувати зобов`язання в першу чергу та може бути не здатна виконати зобов`язання перед таким кредитором через відсутність доходу, юридична особа має право викупляти чи не викупляти корпоративні права у свого учасника чи акціонера. Цивільно-правове чи господарсько-правове зобов`язання існує незалежно від наявності вхідних фінансових операцій, наявності доходу тощо. Від виконання такого зобов`язання особа не звільняється з підстав неможливості його виконання, зокрема, у зв`язку з фінансовим становищем тощо. У зв`язку з наведеним виключається "транзитний" характер операцій і критерій бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу вважається дотриманим"; 
(6) "…в межах цієї справи всі доводи податкового органу побудовані на розгляді та аналізі корпоративної структури AGROPROSPERIS 1 LIMITED, яка повністю належить через ланцюг володіння NCH New Europe Property Fund LP. При цьому, колегія суддів вкотре наголошує, що доктрина бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу не має ніякого зв`язку з визначенням кінцевого бенефіціарного власника і є змістовно іншою правовою категорією. Доктрина бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу пов`язана з правом розпорядження доходом, отриманим податковим нерезидентом від податкового резидента, в той час, як пов`язаність осіб та наявність бенефіціарного власника вказує на можливість контролю за прийняттям управлінських рішень…"; 
(7) "…кількісний сторона критерію полягає у тому, що компанія нерезидент не повинна передавати отриманий дохід або переважну його частину на користь іншої особи (незалежно від способу оформлення такої передачі). Колегія суддів Верховного Суду вважає, що вказаний критерій передбачає обов`язок контролюючого органу довести співставність, в тому числі арифметичну, операцій між виплатою доходу з української компанії на користь нерезидента і подальшого перерахування сум грошових коштів з компанії нерезидента - встановити "транзитний" характер компанії-нерезидента за фактичними обставинами, а також дослідити обставини справи відносно господарської діяльності компанії-нерезидента з урахуванням особливості її провадження…"; 
(8) "…досліджуючи обставини щодо наявності у компанії-нерезидента економічної присутності (substance) у країні її інкорпорації слід враховувати, що відповідний критерій має чи не найбільш основоположне фактичне значення для цілей встановлення наявності у компанії-нерезидента статусу бенефіціарного власника доходу. Ознаками наявності substance можуть слугувати наступні критерії: (а) кваліфікований персонал для забезпечення провадження господарської діяльності (наявність працівників); (б) наявність реального (фізичного офісу) в країні інкорпорації; (г) активна господарська діяльність; (ґ) наявність банківських рахунків в країні інкорпорації компанії; (д) локальне управління фінансами нерезидента у країні його юрисдикції - отримання бухгалтерських та аудиторських послуг від місцевих фахівців; (е) наявність клієнтської бази в країні інкорпорації; (є) наявність достатнього власного капіталу та активів для здійснення діяльності […] Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що на відміну від транзиту коштів, наявність чи відсутність економічної присутності не є достатньою (ключовою) підставою, у відриві від всіх інших критеріїв/обставин, для висновку, що нерезидент не є бенефіціарним власником доходу"; 
(9) "…вирішуючи питання чи компанія нерезидент самостійно несе ризики у зв`язку із проваджуваною нею діяльністю, слід зважувати на те, що цей критерій дотримано, якщо особа нерезидент самостійно несе ризики пов`язані із її господарською діяльністю. Підтвердженням самостійності несення ризиків можуть виступати: (а) окремі положення договорів, що стосуються відповідальності особи та передбачають можливість застосування до неї штрафних санкцій за порушення договірних зобов`язань; (б) дійсна реалізація по відношенню до нерезидента заходів із притягнення його до юридичної відповідальності (пред`явлення кредиторами вимог про сплату штрафних санкцій; ініціювання судових проваджень тощо); (в) наявність сумнівної заборгованості (bad debt) тощо. […] До розгляду цього критерію податковий орган підійшов формально, дані фінансової звітності докладно в акті перевірки не аналізувалися, відсутні жодні показники, які б свідчили про фактичну наявність господарських ризиків, характер грошових потоків, які б свідчили про фінансування HAUGENS ENTERPRISES LIMITED AGROPROSPERIS 1 LIMITED у зв`язку з притягненням останньої до відповідальності, виплатою за зобов`язаннями, фінансування зобов`язань не встановлено…"; 
(10) "…ще одним критерієм, який свідчить про наявність у компанії-нерезидента статусу бенефіціарного власника доходу це відсутність ознак дзеркальності у договорах та операціях. Такий критерій вважається дотриманим, якщо умови та формулювання договору між компанією-резидентом (компанія, що здійснює виплату з джерелом походження з України) та компанією-нерезидентом (компанія, що отримує дохід з джерелом походження з України) є тотожними за своїм змістом та формою договорам між компанією-нерезидентом та третьою особою"; 
(11) "…колегія суддів Верховного Суду зазначає, що відповідач неодноразово вказує на пов`язаність осіб, як аргумент відсутності в AGROPROSPERIS 1 LIMITED (на яку здійснювало виплату ТОВ "Колорит Агро") статусу бенефіціарного власника доходу. Така аргументація контролюючого органу є помилковою і суди першої та апеляційної інстанції слушно вказують на те, що наявність вітки корпоративної мережі жодним чином не свідчить про те, що створені компанії, зокрема й AGROPROSPERIS 1 LIMITED, - не є самостійними учасниками відповідного ринку послуг. Структурування бізнес моделі груп компаній є виключною компетенцією акціонерів (бенефіціарів) такої групи. Податковий кодекс України не містить такої підстави для спростування статусу бенефіціарного власника доходу як наявність зв`язку між компаніями, наявність спільних бенефіціарів, пов`язаності компаній, структурування активів між компаніями тощо. Для встановлення наявності чи відсутності статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу пов`язаність осіб та корпоративна структура правового значення не має…".
До схожих висновків Верховний Суд дійшов і у постановах від 02.07.2025 у справі № 120/14477/24 з подібними правовідносинами та від 12.08.2025 у справі № 560/12637/24 з подібними правовідносинами щодо наявності/відсутності у компанії "ЕЛЛІС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" статусу бенефіціарного власника процентного доходу, отриманого з України протягом 2019 року, у яких предметом перевірки були доводи податкового органу, подібні до доводів, викладених в Акті перевірки. 
Також подібні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 18.12.2025 у справі № 480/6617/24 та від 09.02.2026 у справі № 560/10826/24 з подібними правовідносинами щодо наявності/відсутності у компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED статусу бенефіціарного власника процентного доходу, отриманого з України, протягом 2017- 2019 років, у яких предметом перевірки були доводи податкового органу, подібні до доводів, викладених в Акті перевірки.
При цьому у вказаних постановах Верховний Суд наголосив на такому: 
"…Верховний Суд у своїй практиці неодноразово сформував послідовний та усталений підхід до застосування норм права під час тлумачення положень, які регулюють порядок встановлення статусу кінцевого бенефіціарного власника доходів у справах зі схожими за змістом правовідносинами, в яких заперечувався статус A1L. Зокрема, у відповідних постановах Верховний Суд погоджувався з оцінкою фактичних обставин, наданою судами попередніх інстанцій, у тому числі у постанові від 24 червня 2025 року у справі № 120/10439/24. Водночас Відповідач не подав жодних заяв чи клопотань щодо необхідності відступу від таких висновків Верховного Суду, викладених у зазначеній постанові…".
Також у постанові від 03.03.2026 у справі № 480/5591/24 щодо компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" Верховний Суд зауважив, що "корпоративна залежність або контроль з боку материнської структури не є самостійною підставою для висновку про відсутність бенефіціарного статусу. Сам по собі факт фінансування групою або пов`язаність осіб не виключає можливості особи бути бенефіціарним власником доходу, якщо вона має право розпорядження доходом та не зобов`язана передавати його іншій особі". А у постанові Верховного Суду від 10.03.2026 справі № 460/8218/24 щодо компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" зазначено, що "сам по собі факт того, що діяльність компанії здійснюється в межах корпоративної групи та фінансується за рахунок внутрішньогрупових ресурсів, не свідчить про відсутність у такої компанії статусу бенефіціарного власника доходу, оскільки корпоративна структура групи та внутрішньогрупове фінансування є звичайною практикою міжнародного бізнесу і не можуть розглядатися як доказ транзитності доходу без встановлення юридичного або фактичного обов`язку передати отриманий дохід іншій особі".
Крім того, як стверджує відповідач в акті перевірки, з чим також погодився суд першої інстанції, у компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED не було власних активів для надання позик українським підприємствам групи, і що компанія здійснювала подальший переказ процентного доходу, одержаного від позивача, на користь інших компаній групи. 
Однак в цьому контексті колегія суддів погоджується з доводами позивача, які не були спростовані відповідачем та полягають у наступному.
В результаті укладення Договору про реструктуризацію від 01.12.2016 компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала від компанії TRITTICO HOLDINGS LIMITED портфель дебіторської заборгованості українських юридичних осіб, що входять до групи компаній NCH, який включав і Кредитні договори, і такий портфель було передано в акціонерний капітал компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, що означає, що такий портфель фактично став її активом. 
У подальшому компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED надавала позики таким українським юридичним особам за рахунок власних грошових коштів, в тому числі за рахунок повернених позик, що вбачається зі звітів про рух грошових коштів компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED за 2017-2019 роки та листа від 21.12.2023 року: 
(1) у 2017 році позики, видані компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED пов`язаним особам на території України, складали 6 664 000 дол. США [6 664 000 дол. США з 32 738 651 дол. США позик, наданих всім пов`язаним особам, включаючи ті, що зареєстровані в Україні (Звіт про рух грошових коштів Фінансової звітності за 2017 рік, рядок "Позики, надані пов`язаним особам" та п. 2 і остання таблиця в листі від 26.03.2024 року); 
(2) у 2017 році суми позик, повернутих пов`язаними особами на території України компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, складали 15 374 497 дол. США [15 374 497 дол. США з 31 619 532 дол. США позик, повернутих всіма пов`язаними особами, включаючи ті, що зареєстровані в Україні (Звіт про рух грошових коштів Фінансової звітності за 2017 рік, рядок "Надходження за позиками, наданими пов`язаним особам" та п. 1.1 і остання таблиця в листі від 26.03.2024 року); 
(3) у 2017 році cуми процентів за наданими позиками, виплачених пов`язаними особами компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, становили 54 220 874 дол. США (Звіт про рух грошових коштів Фінансової звітності за 2017 рік, рядок "Дохід від отриманих відсотків" та п. 1.2 в листі від 26.03.2024 року); 
(4) у 2018 році позики, видані компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED пов`язаним особам на території України, складали 98 460 928 дол. США 27 [98 460 928 дол. США з 112 560 928 дол. США дол. США позик, наданих всім пов`язаним особам, включаючи ті, що зареєстровані в Україні (Звіт про рух грошових коштів Фінансової звітності за 2018 рік, рядок "Позики, надані пов`язаним особам" та п. 2 і остання таблиця в листі від 26.03.2024 року); 
(5) у 2018 році суми позик, повернутих пов`язаними особами на території України компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, складали 96 331 875 дол. США дол. США [96 331 875 дол. США з 125 231 875 дол. США позик, повернутих всіма пов`язаними особами, включаючи ті, що зареєстровані в Україні (Звіт про рух грошових коштів Фінансової звітності за 2018 рік, рядок "Надходження за позиками, наданими пов`язаним особам" та п. 1.1 і остання таблиця в листі від 26.03.2024 року); 
(6) у 2018 році cуми процентів за наданими позиками, виплачених пов`язаними особами компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, становили 24 021 632 дол. США (Звіт про рух грошових коштів Фінансової звітності за 2018 рік, рядок "Дохід від отриманих відсотків" та п. 1.2 в листі від 26.03.2024 року); 
(7) у 2019 році позики, видані компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED пов`язаним особам на території України, складали 25 113 000 дол. США [25 113 000 дол. США з 41 513 000 дол. США дол. США позик, наданих всім пов`язаним особам, включаючи ті, що зареєстровані в Україні (Звіт про рух грошових коштів Фінансової звітності за 2019 рік, рядок "Позики, надані пов`язаним особам" та п. 2 і остання таблиця в листі від 26.03.2024 року); 
(8) у 2019 році суми позик, повернутих пов`язаними особами на території України компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, складали 40 814 364 дол. США [40 814 364 дол. США з 62 453 513 дол. США позик, повернутих всіма пов`язаними особами, включаючи ті, що зареєстровані в Україні (Звіт про рух грошових коштів Фінансової звітності за 2019 рік, рядок "Надходження за позиками, наданими пов`язаним особам" та п. 1.1 і остання таблиця в листі від 26.03.2024 року); 
(9) у 2019 році cуми процентів за наданими позиками, виплачених пов`язаними особами компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, становили 22 119 674 дол. США (Звіт про рух грошових коштів Фінансової звітності за 2019 рік, рядок "Дохід від отриманих відсотків" та п. 1.2 в листі від 26.03.2024 року). 
Отже, наведене спростовує твердження відповідача про відсутність у компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED активів для надання кредитів пов`язаним особам на території України. 
При цьому, як вбачається з фінансової звітності компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED за 2017-2019 роки, в результаті використання своїх фінансових інструментів (включаючи надання позик позивачу) компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED самостійно несе такі ризики, як ризик зміни відсоткової ставки, кредитний ризик, ризик втрати ліквідності, ризик зміни цін на ринку, операційний ризик, ризик нормативно правової невідповідності, судовий ризик, репутаційний ризик.
Крім того, як слушно зазначає позивач, висновки акту перевірки зроблені без врахування сум позик, повернутих пов`язаними особами, компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED у 2017-2019 роках - у розмірі 31 619 532 дол. США у 2017 році, 125 231 875 дол. США у 2018 році, 62 453 513 дол. США у 2019 році. У свою чергу, врахування цих коштів засвідчує, що суми, отримані компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED від позивача, та суми, виплачені на користь компанії HAUGENS ENTERPRISES LIMITED, не співвідносяться між собою. 
Також відповідачем не враховано, що компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED використовувала отримані від українських дочірніх компаній процентні доходи для надання нових позик. Такі доходи використовувалися і для здійснення інвестицій в акції дочірніх компаній (521 тис. дол. США згідно із звітом про рух грошових коштів у 2019 році). 
Вказане підтверджує доводи позивача про те, що контролюючий орган не здійснив комплексного аналізу грошових потоків компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED за кожний рік у періоді 2017-2019 роки, який доводить відсутність послідовних операцій з подальшого переказу отриманого від українських компаній процентного доходу. 
Зокрема, як вбачається з листа від 26.03.2024 та банківських виписок по компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED: у січні-лютому 2017 року, червні 2017 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED не отримувала відсотки та не здійснювала викуп привілейованих акцій; у березні 2017 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 2,192,304 дол. США відсотків у квітні 2017 року - 4,665,519 дол. США відсотків; у серпні 2017 року - 4,801,392 дол. США відсотків, але не здійснювала викуп привілейованих акцій; у травні 2017 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 1,598,046 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 8,811,997 дол. США; у липні 2017 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 1,826,914 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 5,000,000 дол. США; у вересні 2017 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 14,208,366 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 5,000,000 дол. США; у жовтні 2017 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 15,215,790 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 5,000,000 дол. США; у листопаді 2017 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 6,565,989 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 10,000,000 дол. США; у грудні 2017 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 3,146,555 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 15 000 000 дол. США; у січні-травні 2018 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 420,608 дол. США, 217,013 дол. США, 1,835,574 дол. США, 1,826,075 дол. США, 432,006 дол. США відсотків відповідно, у червні 2018 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED не отримувала відсотки, у липні серпні 2018 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 381,142 дол. США та 4,344,456 дол. США відсотків відповідно, у листопаді 2018 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 2,941,716 дол. США відсотків, але протягом вказаних періодів не здійснювала викуп привілейованих акцій; у вересні 2018 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 1,746,919 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 5 000 000 дол. США; у жовтні 2018 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 8,180,639 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 10 000 000 дол. США; у грудні 2018 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 1,695,483 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 22,000,000 дол. США; у січні 2019 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 839,155 дол. США відсотків, у березні-квітні 2019 року - 1,588,550 дол. США відсотків та 1,350,056 дол. США відсотків відповідно, у червні-серпні 2019 року - 1,688,388 дол. США відсотків, 1,394,640 дол. США відсотків, 1,724,307 дол. США відсотків відповідно, але не здійснювала викуп привілейованих акцій протягом вказаних періодів; у лютому 2019 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 3,554,370 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 1,150,000 дол. США; у травні 2019 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 1,823,513 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 3,000,000 дол. США; у вересні 2019 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 1,616,136 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 5,000,000 дол. США відповідно; у жовтні 2019 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 1,564,049 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 5,000,000 дол. США; у листопаді 2019 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 2,105,273 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 10,000,000 дол. США; у грудні 2019 року компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримала 2,871,237 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 11,950,000 дол. США. 
Викладене підтверджує доводи позивача про те, що компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED не здійснювала послідовних операцій з подальшого переказу отриманого від українських компаній процентного доходу на користь компанії HAUGENS ENTERPRISES LIMITED в жодному місяці за 2017-2019 роки.
Щодо оцінки контролюючий органом правомірності застосування компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED режиму відрахування умовних відсотків (NID) за законодавством Республіки Кіпр, то в цій частині колегія суддів враховує постанову від 03.03.2026 у справі № 480/5591/24, в якій Верховний Суд зазначив, що "податкові наслідки в юрисдикції нерезидента не можуть самі по собі свідчити про відсутність у нього статусу фактичного отримувача доходу в розумінні статті 11 Конвенції. Суд враховує, що оцінка відповідності діяльності нерезидента законодавству Кіпру не належить до компетенції контролюючого органу України…". Крім того, у постанові від 10.03.2026 у справі № 460/8218/24 Верховний Суд звернув увагу, що "суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що сам по собі факт застосування режиму NID, передбаченого законодавством Кіпру, не може свідчити про відсутність фактичного власника доходу, оскільки цей режим є легітимним елементом податкової системи відповідної держави, а його застосування не впливає на факт отримання доходу компанією. Жодних доказів того, що процентний дохід не належав AGROPROSPERIS 2 LIMITED, контролюючий орган не надав…". 
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що встановлені обставини справи та надані сторонами докази не підтверджують транзитний характер руху грошових коштів, отриманих AGROPROSPERIS 1 LIMITED від ТОВ "ШУМСЬК АГРО" у вигляді процентів за кредитним договорами. Під час розгляду справи відповідач не довів, що AGROPROSPERIS 1 LIMITED не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) відповідного доходу відсутні. Водночас сам по собі факт спрямування компанією, з урахуванням установлених в межах цієї справи обставин та наявних у ній матеріалів, отриманого процентного доходу на викуп власних привілейованих акцій не свідчить про відсутність у неї статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача доходу, а також про формальне переміщення коштів. У свою чергу, шляхом наведення переконливого обґрунтування та наданням сукупності належних й допустимих доказів позивачем доведено, що кредитний договір, на підставі якого компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримувала дохід у вигляді процентів, є фінансовим інструментом, спрямованим на поповнення обігових коштів та налагодження фінансово-господарської діяльності, оскільки надання фінансування є єдиним видом діяльності цієї компанії, а нараховані за таким договором проценти відображаються у складі її активів. У контексті цієї справи, випуск та викуп компанією певного класу привілейованих акцій є виключно корпоративним рішенням ради директорів, спрямованим на залучення фінансових ресурсів на прийнятних для компанії умовах, у зв`язку з чим такі рішення мають своїм результатом зміни у структурі капіталу та підтверджують різну правову природу і спрямованість кредитних та корпоративних інструментів. При цьому прийняття організаційно-розпорядчих рішень власниками корпоративних прав саме по собі не утворює господарської діяльності. Окремо судом встановлено, що аналіз банківських виписок AGROPROSPERIS 1 LIMITED не підтверджує послідовного переказу саме отриманих від українських підприємств процентних доходів для викупу акцій у будь-якому з місяців 2017-2019 років - відповідні суми не є арифметично тотожними, а між датами отримання процентів і перерахування коштів за викуп акцій існував значний часовий розрив. Звідси, не можна вважати доведеним причинно-наслідковий зв`язок між виплатою процентного доходу та викупом привілейованих акцій, який би свідчив про відсутність у AGROPROSPERIS 1 LIMITED права самостійно розпоряджатися отриманим прибутком. Сам по собі факт застосування режиму NID, який може знижувати ефективне податкове навантаження кіпрської компанії не свідчить про відсутність у неї статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача доходу. Крім того, оцінка правомірності застосування платником податків режиму NID відповідно до законодавства Республіки Кіпр належить виключно до повноважень компетентних органів цієї держави.
Вказані висновки судова колегія апеляційної інстанції формує на основі висновків, зроблених Верховним Судом у постановах від 24.06.2025 у справі № 120/10439/24, від 02.07.2025 у справі № 120/14477/24, від 24.07.2025 у справі № 560/10788/24, від 12.08.2025 у справі № 560/12637/24, від 27.10.2025 у справі № 120/7999/24, від 28.10.2025 у справі № 560/10203/24, від 17.12.2025 у справі № 560/9576/24, у справі № 120/9601/24, від 18.12.2025 у справі № 120/6603/24, від 09.02.2026 у справі № 560/10826/24, від 03.03.2026 у справі № 480/5591/24, від 10.03.2026 у справі № 460/8218/24, від 18.03.2026 у справі № 620/7208/24, від 05.05.2026 у справі № 140/10209/24, від 11.05.2026 у справі № 520/24629/24, від 19.05.2026 у справі № 520/21182/24, від 19.05.2026 у справі № 140/7720/24, від 26.05.2026 у справі № 560/9577/24, від 27.05.2026 у справі № 480/6608/24, від 02.06.2026 у справі № 240/9490/24, від 09.06.2026 у справі № 520/24819/24, від 25.06.2026 у справі № 480/7776/24, від 04.08.2026 у справі № 580/6976/24 з подібними правовідносинами.
Положеннями частин першої, другої статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд також зазначає, що повноваження щодо витребування, дослідження й аналізу первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, обов`язкових платежів, порушення інших вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з метою визначення сум грошових зобов`язань та штрафних санкцій, є дискреційними повноваженнями і виключною компетенцією останніх. Своєю чергою, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в справедливому, неупередженому та своєчасному вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, інакше було б порушено принцип поділу влади.
Отже, саме відповідач в межах реалізації покладених на нього функцій (ст.ст. 19-1, 75, 85 ПК України) уповноважений отримувати від платників податків у порядку, визначеному законодавством, документи про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, за результатами аналізу яких реалізує компетенцію в частині визначення сум грошових зобов`язань у порядку, визначеному пунктом 54.3 статті 54 ПК України.
Натомість адміністративний суд аналізує рішення контролюючого органу, ухвалене за результатами означених заходів на предмет його відповідності критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема, чи прийняте воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Згідно з позицією ЄСПЛ, викладеною, зокрема, у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", заява № 36985/97, рішення від 23 липня 2002 року, п. 110, адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів, має саме податкове управління.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення і докази, надані позивачем, враховуючи практику Верховного Суду, посилання на яку міститься у цій постанові, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про недоведеність контролюючим органом порушення ТОВ "ШУМСЬК АГРО" вимог пунктів 103.2, 103.3 статті 103, підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, а відтак - протиправність спірного податкового повідомлення-рішення від 29.02.2024 № 00019352300.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За правилами ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи висновки, викладені в мотивувальній частині цієї постанови, апеляційну скаргу позивача слід задовольнити, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову ТОВ "ШУМСЬК АГРО".
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За правилами, встановленими ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 30280,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією про переказ готівки від 23.05.2024 № 1918.
Крім того, за подання апеляційної скарги позивач сплатив судовий збір у розмірі 45420,00 грн (платіжна інструкція від 31.03.2025 № 1087).
Відтак, з огляду на результат апеляційного перегляду, судові витрати позивача на сплату судового збору за подання позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 75700,00 грн стягуються на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ШУМСЬК АГРО" задовольнити.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі № 500/3927/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю "ШУМСЬК АГРО" задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 29 лютого 2024 року № 00019352300.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області (код ЄДРПОУ 44143637, місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ШУМСЬК АГРО" (код ЄДРПОУ 34043068, місцезнаходження: вул. Садова, 1, с. Великі Дедеркали, Кременецький район, Тернопільська область, 47144) витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 75 700,00 грн (сімдесят п`ять тисяч сімсот гривень 00 копійок).
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Постанова у повному обсязі складена 14.09.2026. 

Головуючий суддя | | П. І. Сало
судді | | Т. М. Димарчук
| | Р. М. Москаль