ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2026  м.Дніпро справа №904/4584/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кучеренко О.І. (доповідач)
суддів: Демчини Т.Ю., Кошлі А.О.
розглянув апеляційну скаргу в порядку письмового провадження Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 (суддя Юзіков С.Г.) у справі
за позовом Акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» (49124, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Липова, будинок 1, код ЄДРПОУ 00191454)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» (52012, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Партизанське, вул. Чапаєва, буд. 5, кв. 12, код ЄДРПОУ 41045252)
про стягнення 232949 грн 18 коп.
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовної заяви.
Акціонерне товариство «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» (далі - позивач, Замовник) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» (далі - відповідач, Підрядник), у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором підряду у розмірі 232949 грн 18 коп., з яких 98400 грн 00 коп. штрафу та 134549 грн 18 коп. пені, а також покласти на відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.10.2023 між сторонами укладено договір підряду №23/1133 (далі - Договір), за умовами якого підрядник прийняв на себе виконання оздоблювальних робіт на об`єкті «Холи та сходові клітини будівлі АПК ЦПБ «АТ ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» за адресою: м.Дніпро, вул. Липова, 1 (далі - Об`єкт), згідно з Додатком №2 (технічне завдання) та Додатком №3 (затверджена договірна ціна, локальний кошторис та відомість ресурсів).
Позивач послався на те, що сума договору складає 820000 грн 00 коп., окрім того податок на додану вартість (20 відсотків) - 164000 грн 00 коп. а всього - 984000 грн 00 коп., термін виконання робіт складає 60 календарних днів з дати перерахування попередньої оплати на рахунок підрядника. 
За твердженням позивача, 21.12.2023 він перерахував на рахунок відповідача попередню оплату у розмірі 393600 грн 00 коп, тому граничною датою виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань було 20.02.2024, проте станом на вказану дату роботи виконані не були. 
Обґрунтовуючи розмір заявлених до стягнення сум, позивач послався на пункт 6.2 договору, за яким за порушення термінів виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості не виконаних у строк робіт, за кожен день прострочення, а за прострочення виконання робіт понад 10 календарних днів додатково сплачує штраф у розмірі 10 відсотків від вартості несвоєчасно виконаних робіт. Виходячи з вартості робіт за договором у розмірі 980000 грн 00 коп. позивач нарахував штраф у розмірі 10 відсотків, що склало 98400 грн 00 коп., а за період з 21.02.2024 до 21.08.2024 нарахував пеню у сумі 134549 грн 18 коп.
Правовими підставами позову позивач визначив положення статей 193, 230, 231 Господарського кодексу України та статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» на користь Акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» 98400 грн 00 коп. штрафу, 80006 грн 56 коп. пені та 2140 грн 88 коп. судового збору, у решті позову відмовлено. 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що 25.10.2023 сторони уклали договір підряду №23/1133, за яким підрядник прийняв на себе виконання оздоблювальних робіт на об`єкті. З урахуванням дати перерахування попередньої оплати (21.12.2023) та погодженого 60-денного строку виконання робіт відповідач мав завершити роботи до 20.02.2024, однак у встановлений строк робіт не виконав, у зв`язку з чим з 21.02.2024 почалося прострочення виконання зобов`язання за договором.
Суд не погодився з доводами позивача про виконання робіт 14.07.2025 (дата акту №1 приймання-виконаних будівельних робіт за липень 2025). Суд встановив, що позивач складав акти огляду невиконаних робіт від 04.03.2024, 13.03.2024 та 10.05.2024 в односторонньому порядку, проте всупереч вимог договору не надав доказів повідомлення підрядника про дати проведення спільної перевірки визначення причин утворення дефектів та складання двостороннього акту. Суд врахував, що відповідач листами від 28.05.2024 №57/37 та від 04.06.2024 №24/58 повідомив позивача про виконання робіт і 04.06.2024 направив акт приймання виконаних робіт на офіційну електронну адресу замовника, яка зазначена у договорі. За висновком суду, оскільки замовник у строк, встановлений пунктом 3.8 договору, не підписав акт та не надав мотивованої відмови від його підписання, відповідно до пункту 3.9 договору та статті 882 Цивільного кодексу України роботи за таким актом вважаються виконаними 04.06.2024.
Виходячи з наведеного, суд визнав обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи вимоги про стягнення штрафу у розмірі 98400 грн 00 коп. та пені у розмірі 80006 грн 56 коп. за період з 21.02.2024 до 04.06.2024. Доводи відповідача про необхідність визначення бази нарахування штрафних санкцій виходячи з вартості невиконаних робіт у розмірі 102960 грн 00 коп., обґрунтовані актом огляду невиконаних робіт від 04.03.2024, суд відхилив, зазначивши, що цей акт свідчить лише про наявність певних невиконаних робіт і не підтверджує виконання решти робіт у погоджений сторонами строк. Судовий збір суд поклав на сторони пропорційно задоволеним вимогам відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 №904/4584/25 та прийняти нове рішення, яким залишити позовні вимоги Акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» у частині стягнення 88104 грн 00 коп. штрафу та 65870 грн 66 коп. пені без задоволення; стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення є частково незаконним та необґрунтованим і підлягає скасуванню у частині визначення бази нарахування штрафних санкцій. За доводами апелянта, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та вийшов за межі умов договору, оскільки нарахував пеню і штраф виходячи із загальної вартості робіт за договором у розмірі 984000 грн 00 коп., тоді як за пунктом 6.2 договору сторони чітко та однозначно визначили базою нарахування штрафних санкцій виключно вартість невиконаних (несвоєчасно виконаних) робіт.
Апелянт зазначив, що такий підхід суперечить умовам договору та нормам матеріального права, які регулюють штрафні санкції, зокрема статті 549 Цивільного кодексу України, за якою штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення. Посилаючись на статті 627 та 629 Цивільного кодексу України щодо свободи та обов`язковості договору, а також на правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 19.01.2024 у справі №911/2269/22, апелянт наголосив, що суд не може самостійно змінювати погоджені сторонами умови відповідальності, а неустойка має стимулюючу та компенсаційну функцію і не може бути джерелом необґрунтованого збагачення кредитора.
Відповідач указав, що обсяг невиконаних робіт станом на 20.02.2024 зафіксований складеним замовником актом огляду невиконаних робіт від 04.03.2024, а невиконання частини оздоблювальних робіт (фарбування сходової клітини в осях 11-12 з першого поверху та навколишніх стін, ремонтні роботи по холу) пов`язане не з протиправною поведінкою підрядника, а з невиконанням замовником власних зобов`язань, що підтверджується вказаним актом та листуванням сторін, зокрема листом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» №77/42 від 22.03.2024. За розрахунком апелянта, з урахуванням складеного підрядником акту виконаних робіт станом на лютий 2024 року на суму 881040 грн 00 коп., вартість невиконаних робіт становить 102960 грн 00 коп. (984000 грн 00 коп. - 881040 грн 00 коп.), розмір штрафу - 10296 грн 00 коп., а розмір пені - 14135 грн 90 коп.
Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» подано 04.02.2026. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2026 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Кучеренко О.І. (доповідач), суддів Демчини Т.Ю. та Кошлі А.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.02.2026 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з недоплатою судового збору та надано апелянту строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору у сумі 423 грн 60 коп. На виконання зазначеної ухвали 17.02.2026 апелянтом подано заяву про усунення недоліків з платіжною інструкцією №6 від 16.02.2026 про сплату судового збору у сумі 423 грн 60 коп.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026; витребувано матеріали справи №904/4584/25 з Господарського суду Дніпропетровської області; постановлено здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу. Розглянувши клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, колегія суддів встановила, що повний текст рішення складено 22.01.2026, останнім днем звернення з апеляційною скаргою є 11.02.2026, а оскільки апеляційну скаргу сформовано в підсистемі «Електронний суд» 04.02.2026, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, правові підстави для поновлення процесуального строку відсутні.
Обставини справи, які встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
25.10.2023 між Акціонерним товариством «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» (Підрядник) укладено договір підряду №23/1133, за пунктом 1.1 якого підрядник прийняв на себе виконання оздоблювальних робіт на об`єкті «Холи та сходові клітини будівлі АПК ЦПБ «АТ ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» за адресою: м.Дніпро, вул. Липова, 1, в об`ємі згідно з Додатком №2 (технічне завдання) та додатком №3 (затверджена договірна ціна, локальний кошторис та відомість ресурсів).
Сума договору складає 820 000 грн 00 коп., окрім того податок на додану вартість (20 відсотків) - 164000 грн 00 коп., а всього - 984000 грн 00 коп.; вартість матеріалів становить 306962 грн 00 коп. без урахування податку на додану вартість (пункт 2.1 договору).
Загальний термін виконання робіт складає 60 календарних днів з дати перерахування попередньої оплати на рахунок підрядника (пункт 3.1 договору).
Приймання виконаних робіт здійснюється шляхом підписання акту здачі-приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в (КБ-3) уповноваженими представниками сторін; акт готує підрядник і протягом трьох календарних днів з моменту завершення робіт передає для підписання замовнику. Замовник протягом п`яти календарних днів зобов`язаний здійснити приймання виконаних робіт і підписати акт в частині фактично виконаних робіт або надати мотивовану відмову від приймання виконаних робіт із зазначенням термінів усунення недоліків (пункти 3.6, 3.7, 3.8 договору).
У разі, якщо замовник у зазначений термін не підписав акт або не надав мотивовану відмову, роботи вважаються прийнятими без зауважень (пункт 3.9 договору).
Розрахунки проводяться в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів у порядку: попередня оплата у розмірі 40 відсотків протягом 5 календарних днів з моменту виставлення підрядником рахунку та решта 60 відсотків протягом 15 календарних днів після підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт (пункт 4.1 договору).
За порушення термінів виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості не виконаних у строк робіт, за кожен день прострочення, а за прострочення виконання робіт понад 10 календарних днів додатково сплачує штраф у розмірі 10 відсотків від вартості несвоєчасно виконаних робіт (пункт 6.2 договору).
Пунктом 10.6 сторони зобов`язалися повідомляти один одного про зміну своїх реквізитів, у тому числі про зміну статусу платника податку на прибуток. Доказів повідомлення сторонами про зміну реквізитів, зазначених у розділі 11 договору, матеріали справи не містять.
Пунктом 10.7 сторони домовилися, що цей договір і додатки до нього, передані по зв`язку факсиміле, є дійсними, якщо вони підписані кожною стороною і мають хоч би одну оригінальну печатку, з подальшим наданням оригіналу протягом 20 календарних днів; всі листи, повідомлення та інші документи, які направляються однією стороною, вважаються отриманими іншою Стороною не пізніше 10 днів з дати їх відправлення однією стороною іншій, зазначений в реквізитах до цього договору;
Розділом 11 договору "Юридичні адреси і банківські реквізити Сторін" сторони погодили такі реквізити для листування:
Підрядник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПЛАСТ ЛТД", юридична адреса: 52012, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с.Партизанське, вул.Чапаєва, будинок 5, кв.12; IBAN НОМЕР_1 , Банк АТ "Райффайзен Банк", МФО 380805, ІПН 410452504177, ЄДРПОУ 41045252; телефони НОМЕР_2 , 095-065-1533; електронна пошта: evroplast0411@gmail.com;Замовник - Акціонерне товариство "ІНТЕРПАЙП ДНІПРОВТОРМЕТ", адреса: Україна, 49124, м.Дніпро, вул.Липова, 1; ЄДРПОУ 00191454, ІПН 001914504023, IBAN НОМЕР_3 в АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", МФО 305749; 01033, м.Київ, вул.Жилянська, 32; електронна пошта: viktor.robota@m.interpipe.biz та OfficeDVM@m.interpipe.biz.
Таким чином, електронна адреса OfficeDVM@m.interpipe.biz є офіційною електронною адресою замовника, погодженою сторонами у розділі 11 договору для листування, а погоджений сторонами у пункті 10.7 договору порядок обміну кореспонденцією передбачає, що направлені за цими реквізитами листи, повідомлення та інші документи вважаються отриманими другою стороною не пізніше 10 днів з дати їх відправлення. Ці умови мають значення для оцінки доказів направлення підрядником актів виконаних робіт та для визначення дати, з якої підлягає обчисленню передбачений пунктом 3.8 договору строк на підписання акта або надання мотивованої відмови від його підписання.
Додатком №4 до договору «Графік виконання робіт» роботи з оздоблення розподіллено на два однакові етапи (по одній сходовій клітині та холу), а термін виконання одного етапу визначено у 30 календарних днів.
На виконання пункту 4.1 договору замовник платіжною інструкцією №3378747 від 21.12.2023 перерахував підряднику попередню оплату у розмірі 393600 грн 00 коп., що становить 40 відсотків вартості робіт. Факт та дату здійснення попередньої оплати (21.12.2023) сторони не оспорюють; вони підтверджені й самим відповідачем у відзиві на позовну заяву.
Матеріали справи містять листування сторін електронною поштою та шляхом направлення листів поштовим зв`язком, яке стосується умов виконання робіт, а саме: електронний лист позивача щодо запиту підрядника про морози від 08.01.2024; лист ТОВ «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» від 09.01.2024 щодо електроживлення АБК ЦПБ; лист ТОВ «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» від 19.01.2024 з зауваженнями щодо виконання робіт.
05.03.2024 замовник направив підряднику претензію №123 про сплату 98400 грн 00 коп. штрафу, у зв`язку з порушенням термінів виконання робіт, яку підрядником залишено без задоволення.
Матеріали справи містять акт порушення виконання робіт підрядною організацією від 05.02.2024, який підписаний представниками сторін із зауваженнями відповідача щодо непогодження із зазначеними недоліками. 
04.03.2024, 13.03.2024, 10.05.2024 та 24.06.2024 замовник складав акти огляду невиконаних робіт, які підписані тільки представниками позивача: акт огляду невиконаних робіт від 04.03.2024 (направлений листом замовника №124 від 05.03.2024), який складений комісією замовника у складі інженера технічного нагляду Роботи В.Д., керівника відділу з ГЗ Коляди К.В. та представника СЕБ Коцури В.В. за відсутності директора підрядника; акт огляду невиконаних робіт від 13.03.2024 (направлений листом замовника №144 від 15.03.2024); акт огляду виконання робіт по сходовій клітині №2 від 10.05.2024, у якому зафіксовано виконання робіт по сходовій клітині №2 (укладка керамічної плитки, малярні роботи, фарбування стелі, монтаж світильників), а актом від 24.06.2024 - виконання малярних робіт по сходових клітинах №1 (в осях 3-4) та №2 (в осях 11-12).
У справі міститься копія листа №101 від 13.02.2024 позивача, у якому замовник повідомив підрядника про проведення 12.02.2024 комісійної перевірки виконання робіт, докази направлення зазначеного листа в матеріалах справи відсутні. 
У листі №77/42 від 22.03.2024 директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» Мормуль Т.М., посилаючись на акт замовника від 04.03.2024, повідомив, що під час огляду об`єкта перед початком робіт підрядник порушував питання щодо баку на правій сходовій клітині та умов проведення ремонтних робіт за наявності цього резервуара і отримав усну відповідь про те, що резервуар буде прибрано (вирізано) на початку ремонту, проте станом на дату листа бак не прибрано, що перешкоджає завершенню робіт на цій сходовій клітині. Щодо оздоблення холу підрядник зазначив, що звертався до представників замовника за наданням проєктної документації або пояснень стосовно того, які комунікації (у холі прокладено опалення, встановлено чавунний радіатор, труби та металевий бак) необхідно демонтувати, однак ні проєкту, ні відповідних пояснень йому не надано. У зв`язку з наведеним підрядник просив надати письмове пояснення щодо оздоблення холу та переліку комунікацій, які підлягають демонтажу, призначити дату і час зустрічі на місці виконання робіт, а також прибрати резервуар на першому поверсі для продовження робіт на сходовій клітині.
У подальшому підрядник направляв замовнику на його електронну адресу лист №77/57 від 13.05.2024, лист №24/71 від 27.06.2024 та лист №24/77 від 19.07.2024 щодо ходу виконання робіт та обставин, що перешкоджали їх завершенню.
На обґрунтування вартості фактично виконаних у строк робіт відповідач надав складений ним акт виконаних будівельних робіт станом на 20.02.2024 (з посиланням у цьому акті на складений замовником акт огляду невиконаних робіт від 04.02.2024) за локальним кошторисом 02-01-01 на оздоблювальні роботи. За цим актом обсяг виконаних робіт згруповано за розділами з такими підсумками прямих витрат: розділ «Сходові клітини» - 153904 грн 00 коп.; розділ «Холи» - 23825 грн 00 коп.; розділ «Стеля холу та 3 поверх» - 10768 грн 00 коп.; розділ «Електромонтажні роботи» - 38700 грн 00 коп.; розділ «Підлога» - 179907 грн 00 коп.; розділ «Огорожа сходів та вікон» - 150805 грн 00 коп., а разом прямих витрат за локальним кошторисом - 557909 грн 00 коп. (у тому числі вартість матеріалів, виробів та комплектів - 272306 грн 00 коп. і заробітна плата - 285603 грн 00 коп.). З урахуванням загальновиробничих витрат у розмірі 143821 грн 00 коп. вартість будівельних робіт склала 701730 грн 00 коп.; з додаванням кошторисного прибутку 21525 грн 00 коп. та адміністративних витрат 10945 грн 00 коп. - 734200 грн 00 коп.; а з урахуванням податку на додану вартість 146840 грн 00 коп. загальна вартість виконаних робіт за актом становить 881040 грн 00 коп.
Виходячи із цього показника, відповідач визначив вартість невиконаних робіт у розмірі 102960 грн 00 коп. (984000 грн 00 коп. - 881040 грн 00 коп.) і поклав її в основу свого контррозрахунку штрафних санкцій.
Підрядник листами від 28.05.2024 №57/37 та від 04.06.2024 №24/58 повідомив замовника про виконання робіт та 04.06.2024 направив акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2024 року, на офіційну електронну адресу замовника, яка зазначена у розділі 11 договору (OfficeDVM@m.interpipe.biz), що підтверджується наданою до матеріалів справи роздруківкою електронного листа від 04.06.2024 (а.с.186). Мотивованої відмови від підписання цього акту у строк, який встановлений пунктом 3.8 договору, замовник відповідачу не надав. 
У матеріалах справи міститься акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2025, який підписаний 14.07.2025 позивачем та відповідачем.
Позивач врахувавши вартість робіт за договором у розмірі 980000 грн 00 коп., на яку нарахував відповідачу штраф у розмірі 10 відсотків, що склало 98400 грн 00 коп., а за період з 21.02.2024 до 21.08.2024 нарахував пеню у сумі 134549 грн 18 коп., які є предметом спору.
Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини. Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань).
Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами у справі був укладений договір підряду на виконання робіт.
Частинами 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).
Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.
Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).
За умовами договору сторони погодили, що сума договору складає 984000 грн 00 коп.; вартість матеріалів становить 306962 грн 00 коп. без урахування податку на додану вартість, загальний термін виконання робіт складає 60 календарних днів з дати перерахування попередньої оплати на рахунок підрядника. На виконання цієї умови замовник платіжною інструкцією №3378747 від 21.12.2023 перерахував підряднику попередню оплату у розмірі 393600 грн 00 коп., що становить 40 відсотків вартості робіт.
Приймання виконаних робіт здійснюється шляхом підписання акту здачі-приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в (КБ-3) уповноваженими представниками сторін; акт готує підрядник і протягом трьох календарних днів з моменту завершення робіт передає для підписання замовнику. Замовник протягом п`яти календарних днів зобов`язаний здійснити приймання виконаних робіт і підписати акт в частині фактично виконаних робіт або надати мотивовану відмову від приймання виконаних робіт із зазначенням термінів усунення недоліків. У разі, якщо замовник у зазначений термін не підписав акт або не надав мотивовану відмову, роботи вважаються прийнятими без зауважень.
Отже, відповідно до умов договору та встановлених судом обставин, підрядник зобов`язаний був виконати підрядні роботи протягом 60 календарних днів з урахуванням дати перерахування попередньої оплати (21.12.2023) до 20.02.2024, на підтвердження виконання яких надати замовнику для підписання акт здачі-приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в (КБ-3). 
Судом першої інстанції було встановлено, що акт виконаних робіт був наданий відповідачем лише 04.06.2024 шляхом направлення акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2025 року, за яким загальна вартість робіт становить 949832 грн 40 коп., на офіційну електронну адресу замовника, яка зазначена у розділі 11 договору (OfficeDVM@m.interpipe.biz), що підтверджується наданою до матеріалів справи роздруківкою електронного листа від 04.06.2024.
Колегія суддів критично оцінює доводи відповідача, що ним був складений акт виконаних будівельних робіт станом на 20.02.2024, з посиланням на складений замовником акт огляду невиконаних робіт від 04.02.2024, на загальна суму 881040 грн 00 коп., з огляду на те, що умовами договору визначено, що факт виконання таких робіт підтверджується шляхом підписання акту здачі-приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в (КБ-3) уповноваженими представниками сторін; акт готує підрядник і протягом трьох календарних днів з моменту завершення робіт передає для підписання замовнику. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що акт виконаних будівельних робіт станом на 20.02.2024 на суму 881040 грн, був складений відповідачем саме на цю дату, як відсутні і докази надання його замовнику.
Отже, апеляційний суд погоджується з позицією місцевого суд, що доказом виконання умов договору щодо передачі результатів виконаних робіт, є акт приймання виконаних будівельних робіт за червень 2024 року №1, який 04.06.2024 був направлення на офіційну електронну адресу замовника. 
Порушенням зобов`язання відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом пункту 6.2 договору сторони погодили нарахування пені та штрафу - від вартості несвоєчасно виконаних робіт. Отже, базою нарахування штрафних санкцій за цим пунктом є вартість тих робіт, які станом на погоджену кінцеву дату (20.02.2024) не були виконані. Правильність застосування судом першої інстанції саме такої бази й становить предмет апеляційного перегляду.
Обґрунтовуючи необхідність визначення бази нарахування виходячи з вартості невиконаних робіт у сумі 102960 грн 00 коп., апелянт послався на складений ним акт виконаних будівельних робіт станом на 20.02.2024 на суму 881040 грн 00 коп. Колегія суддів критично оцінює цей доказ, оскільки зазначений акт складений підрядником одноособово, замовником не підписаний і у передбаченому договором порядку не наданий замовнику для підписання. За таких обставин станом на 20.02.2024 роботи за договором у встановленому порядку виконані та здані не були, а весь їх обсяг виконано підрядником несвоєчасно - після спливу строку. Відповідно вартість несвоєчасно виконаних робіт (база для нарахування штрафу за пунктом 6.2 договору) та вартість не виконаних у строк робіт (база для нарахування пені) відповідають вартості робіт за договором, а не заявленій апелянтом різниці у 102960 грн 00 коп.
Суд першої інстанції правильно визначив базу нарахування штрафних санкцій із суми, на яку позивач здійснював нарахування пені (980000 грн) за період з 21.02.2024 до 04.06.2024 у сумі 80006 грн 56 коп, а протилежні доводи апеляційної скарги ґрунтуються на акті виконаних робіт, який не був надісланий виконавцем у порядку, який визначений договором, отже не може враховуватись судом як належний та допустимий доказ виконання відповідачем частини робіт на суму 881040 грн 00 коп.
Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення обсягу та вартості робіт, виконаних і зданих саме в межах погодженого строку, покладається на підрядника; належними та допустимими доказами цих обставин апелянт не підтвердив, а сумніви щодо обсягу вчасно виконаних робіт, спричинені відсутністю двостороннього акту.
За частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором, і можуть встановлюватися, зокрема, у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання. Тлумачення цієї норми свідчить, що штрафні санкції, у тому числі пеня, можуть застосовуватися для забезпечення виконання будь-якого господарського зобов`язання, а не лише грошового. Погодивши у пункті 6.2 договору нарахування пені за порушення строків виконання робіт, сторони діяли у межах свободи договору (статті 6, 627 Цивільного кодексу України), а тому нарахування пені за прострочення виконання негрошового зобов`язання відповідає закону та умовам договору.
Не суперечить закону й одночасне стягнення за одне порушення і штрафу, і пені. Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами (видами) неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. 
За частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання зобов`язання, якщо не доведе, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (презумпція вини порушника). 
Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України та розділом 8 договору підставою для звільнення від відповідальності є обставини непереборної сили (форс-мажор), про настання яких сторона зобов`язана письмово повідомити контрагента та підтвердити їх сертифікатом уповноваженого органу. Проте доказів дотримання підрядником установленого договором порядку повідомлення про форс-мажорні обставини або укладення додаткової угоди про продовження строків виконання робіт (пункт 2.2 договору) чи відмови від договору матеріали справи не містять. 
Щодо обставин, які могли б бути враховані судом при вирішенні питання про зменшення розміру неустойки на підставі частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України, колегія суддів зазначає. Зменшення розміру неустойки є правом, а не обов`язком суду, що реалізується за наявності відповідного клопотання заінтересованої сторони та належного обґрунтування виняткових обставин. 
Суд не може зменшити неустойку (штраф чи пеню) з власної ініціативи. Зменшення розміру неустойки це право, а не обов`язок суду, і воно застосовується виключно за вмотивованим клопотанням відповідача. 
Згідно із законодавством України та сформованою практикою Верховного Суду сторони самостійно визначають свої вимоги та захист. Суд не може перебирати на себе функції відповідача і самостійно шукати підстави для звільнення його від відповідальності, що відповідає принципу змагальності. Відповідач не просто має подати клопотання, а й зобов`язаний довести винятковість обставин (наприклад, неможливість виконання, об`єктивні перешкоди або те, що розмір неустойки є непомірно великим і перевищує можливі збитки).
Якщо відповідач таке клопотання не подає, суд зобов`язаний стягнути неустойку у повному розмірі, заявленому позивачем (за умови, що сам розрахунок є правильним).
У апеляційній скарзі відповідач не заявляв про зменшення розміру неустойки на підставі статті 551 Цивільного кодексу України, обмежившись виключно питанням бази її нарахування. Підстав для виходу за межі доводів і вимог апеляційної скарги (частина 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України) колегія суддів не вбачає. 
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди мотивувати свої рішення, проте не може розумітися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Наведені у цій постанові мотиви колегія суддів вважає достатніми для вирішення спору по суті, а решта доводів апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність ухваленого рішення.
Згідно з висновками ЄСПЛ (зокрема, у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення «Руїс Торіха проти Іспанії».
Перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі ухвалене за повного і всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, при правильному застосуванні норм матеріального права та з додержанням норм процесуального права, є законним та обґрунтованим.
Обставин, які згідно з частиною третьою статті 277 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційним господарським судом не встановлено.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального права та з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують. Передбачених статтею 277 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції не встановлено. За таких обставин відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ ЛТД» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі №904/4584/25 - без змін.
Судові витрати.
Відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки за результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишено без змін, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, немає.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі №904/4584/25 залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ ЛТД»
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 24.07.2026.

Головуючий суддя О.І. Кучеренко

судді А.О. Кошля

Т.Ю. Демчина