Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3770/24 
номер провадження 2/695/175/26

02 липня 2026 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Ушакової К.М.,
за участю: секретаря судового засідання - Демченко Л.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Кочина Сергія Сергійовича до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, 

в с т а н о в и в:
представник ОСОБА_1 адвокат Кочин С.С. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.10.2022 рішенням Маньківського районного суду Черкаської області розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 03.11.2010. Після розірвання шлюбу позивач відновила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ». 27 жовтня 2022 року рішенням Маньківського районного суду Черкаської області з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшим зменшенням частки після досягнення старшими дітьми повноліття. 16 листопада 2022 року позивач уклав новий шлюб із ОСОБА_8 .. ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народилася донька ОСОБА_9 . У зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною дружина позивача не працює та перебуває на його утриманні. Таким чином, на сьогодні на утриманні позивача перебувають четверо неповнолітніх дітей та дружина. Крім того, після ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір заробітної плати позивача зменшився, що підтверджується відповідною довідкою про доходи. 
Враховуючи викладене вище, представник ОСОБА_1 адвокат Кочин С.С. просить зменшити розмір аліментів, визначений на підставі рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 27.10.2022 у справі №701/540/22 та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 3/8 частини всіх видів заробітку , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_3 , із моменту набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття.
08 жовтня 2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Кочина С.С. надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій просив зменшити розмір аліментів, визначений на підставі рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 27.10.2022 у справі №701/540/22 та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 3/8 частини всіх видів заробітку , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_3 , із моменту набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2024 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.10.2024 позовну заяву повторно залишено без руху.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.06.2026 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кочин С.С. не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. 
У зв`язку з тим, що належним чином повідомлена відповідач не з`явилася в судове засідання, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до заяви про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2022 ОСОБА_3 просила відкрити виконавче провадження і примусово виконати виконавчий лист №701/540/22 від 27.10.2022. 
Згідно довідки МАНЬКІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ В УМАНСЬКОМУ РАЙОНІ ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. КИЇВ) №14560 від 24.06.2024 убачається, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №70338472 по виконавчому листу № 701/540/22 від 09.11.2022 про стягнення аліментів на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини всіх вадів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_3 , починаючи з 31.08.2022 і до досягнення дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, а з 28.02.2029 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Заборгованість станом на 01.06.2024 по даному провадженні відсутня. За весь період перебування виконавчого листа на виконанні божником сплачено 149067,14 грн.. 
Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 11.10.2022 у справі №701/539/22 позов задоволено частково. Шлюб, зареєстрований 03.11.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Золотоноша Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено відповідний актовий запис №176 між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розірвано. Позивачу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище - " ОСОБА_4 ". В іншій частині позов залишено без розгляду. 
Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 27.10.2022 у справі №701/540/22 позов задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, з 31.08.2022 і до досягнення дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, а з ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття, а з 28.02.2029 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ним повноліття.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.12.2023 ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 . Її батьком є ОСОБА_1 , матір`ю – ОСОБА_10 . 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.12.2022 ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьком є ОСОБА_1 , матір`ю – ОСОБА_3 . 
Як убачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21.12.2022 ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьком є ОСОБА_1 , матір`ю – ОСОБА_3 . 
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 21.12.2022 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьком є ОСОБА_1 , матір`ю – ОСОБА_3 . 
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 16.11.2022 ОСОБА_1 16.11.2022 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу – « ОСОБА_11 ». 
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ВІЙСЬКОВІЙ ЧАСТИНІ НОМЕР_6 з 25.02.2022, що підтверджується довідкою ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_6 №2042 від 24.06.2024.
Як убачається з посвідчення серії НОМЕР_7 від 29.04.2016 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій.
Відповідно до довідки ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_6 про доходи №2549 від 28.06.2024 ОСОБА_1 за основним місцем роботи обіймає посаду військовослужбовця. Загальна сума доходу без урахування аліментів за період з 01.10.2022 по 31.05.2024 становить 563577,72 грн.. Заробітна плата за жовтень 2022 року становила 113338,90 грн., за листопад 2022 року - 111000,11 грн., за грудень 2022 року - 47475,10 грн., за січень 2023 року - 43422,10 грн., за лютий 2023 року - 20591,37 грн., за період з березня 2023 року по травень 2023 року - 20760,50 грн. за кожен місяць, за червень 2023 року - 41521,00 грн., за період з липня 2023 року по січень 2024 року - 20760,50 грн. за кожен місяць, за лютий 2024 року - 43589,97 грн., за березень 2024 року - 30437,92 грн., за квітень 2024 року - 35760,50 грн., за травень 2024 року - 35276,63 грн..
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду від 03 липня 2024 року у справі №552/2073/23 зазначено, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від попереднього шлюбу та суперечитиме її інтересам. Також судом зазначено про відсутність підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів без підтвердження позивачем належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, а зміна сімейного стану позивача народження другої дитини у іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2024 року у справі № 591/6388/22, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20, від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів (ВС/КЦС у справі № 565/2071/19 від 16.09.2020)
Зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилася в іншому шлюбі, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.
Аналогічні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження 61-702св19), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 (провадження № 61-1193св24).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», статті 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами статті 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.
Таким чином, при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Суд враховує, що позивач проходить військову службу, що підтверджується наявними у справі доказами. Крім того, матеріали справи містять довідку про його доходи, з якої вбачається збільшення розміру грошового забезпечення порівняно з попереднім періодом. Також позивачем не надано жодних доказів щодо відсутності інших джерел доходу. 
Посилання представника позивача на те, що його дружина перебуває на його утриманні у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, не підтверджені належними та допустимими доказами. Матеріали справи не містять доказів перебування дружини позивача у відпустці по догляду за дитиною, відсутності у неї власних доходів, а також інших обставин, які б свідчили про її перебування на повному утриманні позивача.
На утриманні ОСОБА_1 перебуває ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Водночас сам факт народження у позивача іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. 
Крім того, матеріали справи не містять відомостей про розмір доходу позивача станом на момент ухвалення рішення суду від 27.10.2022 у справі №701/540/22, яке набрало законної сили 28.11.2022, а тому суд позбавлений можливості здійснити порівняння його матеріального становища на той час із матеріальним становищем на момент розгляду даної справи.
Водночас із наданої представником позивача довідки про доходи вбачається, що протягом тривалого періоду, зокрема з березня 2023 року по січень 2024 року, його щомісячне грошове забезпечення становило 20760,50 грн., тоді як у лютому 2024 року воно збільшилося до 43589,97 грн., у березні 2024 року становило 30437,92 грн., у квітні 2024 року - 35 760,50 грн., а у травні 2024 року - 35 276,63 грн.
Таким чином, надані представником позивача докази свідчать не про погіршення, а про збільшення розміру його грошового забезпечення порівняно з попереднім тривалим періодом, що у свою чергу, не підтверджує доводи представника позивача про погіршення матеріального становища позивача як підставу для зменшення розміру аліментів.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що матеріальне становище позивача не погіршилося. Крім того, доказів про погіршення матеріального становище позивача, суду не надано.
Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.
У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Представник ОСОБА_1 адвокат Кочин С.С. звертаючись до суду з позовом, не надав жодних доказів на підтвердження обставин щодо погіршення матеріального стану позивача після винесення рішення. 
Суд вважає, що в цьому випадку саме позивач, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі.
Встановивши фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення позову та зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його майнового стану, відповідач будучи працездатною особою має можливість сплачувати аліменти. 
Визначений судом розмір аліментів забезпечить право дитини на нормальний життєвий рівень, мінімально достатній для їх фізичного, морального, культурного і соціального розвитку.
Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
у задоволенні позову представника ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) адвоката Кочина Сергія Сергійовича до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) про зменшення розміру аліментів відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення буде складено 10.07.2026. 

Суддя: К.М. Ушакова