Справа № 489/3067/26 
Провадження № 3/489/813/26

П О С Т А Н О В А
іменем України
07 липня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Валігурський Г.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

в с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №874700 від 24.03.2026, особою, яка його склала зазначено, що ОСОБА_1 24.03.2026 о 16 год 20 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з перевагою сили вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї племінниці ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, принижував та погрожував фізичною розправою, тим самим завдав шкоди її психічному здоров`ю, внаслідок чого постраждала була емоційно пригнічена, стривожена та плакала.
Дії ОСОБА_1 поліцейським, який склав протокол, кваліфіковані за ч.1 ст. 1732 КУпАП як домашнє насильство, тобто умисне вчинення діянь (дій) психологічного характеру (образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
ОСОБА_1 під час розгляду справи вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що за адресою: АДРЕСА_3 , проживає його матір ОСОБА_3 . Через похилий вік матері за нею здійснюють догляд він протягом дня та його сестра ОСОБА_4 (мати потерпілої) в нічний час. Разом з матір`ю у вказаному будинку протягом деякого часу проживала його племінниця ОСОБА_2 . Зазначив, що остання під час проживання у вказаному будинку прибиранням не займалась, посуд після використання не мила, та не ставила на місце, зі столу після харчування не прибирала. У зв`язку з цим він неодноразово робив їй у зв`язку з цим зауваження. 24.03.2026, перебуваючи у будинку, також зробив племінниці зауваження через непомитий після використання посуд. Водночас зазначив, що образливих слів в її адресу не висловлював, не принижував та не погрожував. В стані алкогольного сп`яніння не перебував. Після цього, племінниця взяла телефон та вийшла з будинку у двір. Через деякий час він вийшов з домоволодіння на вулицю та попрямував додому. Неподалік його зупинили працівники поліції та повідомили, що надійшла заява від його племінниці про вчинення насильства. Він надав поліцейським аналогічні пояснення, вони склали протокол та повідомили, що справа буде розглядатись в суді. 
Потерпіла ОСОБА_2 подавала заяву про розгляд справи за її відсутності, в зв`язку з небажанням бачити кривдника особисто, а також відчуттям страху, тривоги та сильного психологічного тиску, які вона відчуває в його присутності.
Після отримання суддею пояснень від ОСОБА_1 , який заперечував щодо вчинення ним домашнього насильства, виникла необхідність в отриманні пояснень від ОСОБА_2 , яка викликалась в судові засідання 19.05.2026, 15.06.2026, 07.07.2026 належним чином та якій додатково було роз`яснено про можливість її участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте ОСОБА_2 в судові засідання не прибула, причини неявки в судове засідання 07.07.2026 не повідомила.
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх в сукупності, суддя дійшов таких висновків.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, працівником поліції надані такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №874700 від 24.03.2026, яким зафіксовані обставини, місце, дата, час та спосіб вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства;
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.03.2026, у якому зазначено, що ОСОБА_1 24.03.2026 о 16 год 20 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з перевагою сили вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї племінниці ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, принижував та погрожував фізичною розправою, тим самим завдав шкоди її психічному здоров`ю, внаслідок чого постраждала була емоційно пригнічена, стривожена та плакала;
- письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 24.03.2026, у яких вона зазначила, що 24.03.2026 о 16:20 вона перебувала з адресою: АДРЕСА_3 в гостях своєї бабусі. ЇЇ дядько ОСОБА_1 почав її ображати, принижувати, сварка сталась через те, що вона не помила посуд; 
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 24.03.2026, у яких він зазначив, що він кожного дня приїжджає до своєї матері за адресою: АДРЕСА_3 , останні три дні з його матір`ю мешкала його племінниця ОСОБА_2 24.03.2026 близько 16:20 він зробив зауваження своїй племінниці ОСОБА_2 стосовно того, що вона не помила за собою тарілку, після чого племінниця почала поводити себе неадекватно;
- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 24.03.2026 ОСОБА_1 , згідно якої визначено його рівень небезпеки як середній, також зазначено, що кривдник раніше вчиняв психологічне насильство щодо постраждалої особи та що кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями;
- копію термінового заборонного припису серії АА №528436 від 24.03.2026, з якого вбачається, що ОСОБА_1  у зв`язку з вчиненням домашнього насильства встановлено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_2 строком на три дні.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події і юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею в новій редакції, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій та передбачає існування обов`язкової ознаки - завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Спеціальним Законом, який визначає відповідні поняття, що застосовано у ст. 173-2 КУпАП, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі Закон), відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 якого домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.
В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.
Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.
Під час розгляду справи з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що між ним та племінницею виник конфлікт з приводу побутових питань. Також встановлено, що учасники конфлікту дійсно є членами сім`ї – дядько та племінниця. Водночас матеріали справи не містять доказів, з яких можливо дійти беззаперечного висновку, що ОСОБА_1 дійсно вчиняв насильство відносно племінниці і для цього використовував будь-яку перевагу над нею. Між ними дійсно відбувся конфлікт, проте відомостей, що він носив характер домашнього насильства з матеріалів справи не встановлено. 
Також матеріали справи не містять доказів, з яких можна встановити наявність таких наслідків як шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . 
Так, у письмових поясненнях ОСОБА_2 , наданих працівнику поліції, вона зазначила, що 24.03.2026 о 16:00 її дядько ОСОБА_1 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння ображав її та принижував через те, що вона не помила тарілку. 
Водночас з вказаних пояснень не можливо встановити, якими саме діями чи висловами здійснювались образи чи приниження, характер таких дій та інші обставини конфлікту, що позбавляє можливості дійти висновку про вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства. 
У протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції крім того вказано, що ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 фізичною розправою, а також, що його дії завдали шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , яка була емоційно пригнічена, стривожена та налякана.
Однак, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не зібрано та не долучено до справи доказів, які б підтверджували вказані обставини.
Ні у протоколі про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію, ні у письмових пояснення ОСОБА_2 не вказувала на висловлювання в її адресу ОСОБА_1 погроз фізичною розправою. Також матеріали справи не містять будь-яких відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_2 завдано шкоди психологічному здоров`ю. 
Отже, сукупність встановлених обставин не дозволяють зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 ознак вчинення домашнього насильства, а відтак і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Отже, сукупністю досліджених доказів у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не доведено винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, у зв`язку з чим провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 401 КУпАП – не сплачується.
Керуючись ст.ст. 401, 1732, 247, 283 -285 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1732 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Г.Ю. Валігурський