печерський районний суд міста києва

Справа № 757/29172/26-к 
У Х В А Л А
про відмову в затвердженні угоди та про продовження підготовчого судового засідання в загальному порядку 

21 липня 2026 року м. Київ 

Печерський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі №12 Печерського районного суду міста Києва, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 12025100000001415, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із вищою освітою в сфері банківської справи, працюючого директором ТОВ «Електронний офіс», розлученого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 , 

ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт з додатками та угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_3 надійшов до Печерського районного суду м. Києва 27 травня 2026 року.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між нею та обвинуваченим та призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Під час з`ясування позиції обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання винуватості останній беззаперечно визнав обставини викладенні в обвинувальному акті та погодився із правильністю кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 332 КК України. 
Захисник, вважаючи наявними підстави для затвердження угоди про визнання винуватості, просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.
Суд заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд зобов`язаний, згідно з приписами ч. 7 ст. 474 КПК України, перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Причому, укладена між сторонами угода повинна відповідали як вимогам КПК України, так і вимогам КК України.
За текстом обвинувального акту при кваліфікації дій ОСОБА_3 , останньому інкриміновано «сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, щодо кількох осіб. вчиненому службовою особою з використанням службового становища», що не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 332 КК України, оскільки за кваліфікуючих ознак відповідальність за «сприяння їх вчиненню» настає за умов надання порад, вказівок, засобів або усуненням перешкод, про що обов`язково зазначається при визначені кваліфікації дій.
Таким чином, як в тексті угоди, так і в обвинувальному акті дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 332 КК України кваліфіковані неповно. Так, визначаючи спосіб вчинення правопорушення у виді сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, повинно бути визначено та інкриміновано спосіб вчинення злочину, який суворо регламентований диспозицією статті. 
Крім цього, з тексту угоди про визнання винуватості (арк.7) вбачається, що при формулюванні «підозри» (як зазначено на змістом) та визначенні правовій кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 332 КК України наведені обставини правопорушення відповідно до яких : « ОСОБА_3 в період часу з 14.03.2025 по 14.03.2026 усвідомлюючи протиправність власних дій, здійснив за грошову винагороду фіктивне працевлаштування 181 особи чоловічої статі призовного віку…». Опираючись на інкриміноване твердження про вчинення дій за грошову винагороду слід дійти висновку, що ОСОБА_3 діяв зі спеціальною метою, як ознакою суб`єктивної сторони, а саме: з метою власного збагачення.
Разом з цим, співставлення вказаної мети із текстом ч. 2 ст. 332 КК України, свідчить про те, що така мета не зазначена в тексті даної норми кримінального закону, а отже не входить до складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Натомість, відповідальність за діяння, які вчиняються з метою власного збагачення, передбачена ч. 3 ст. 332 КК України. Так, за текстом цієї норми: «Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою або вчинені з корисливих мотивів».
Суд звертає увагу, що мета власного збагачення нерозривно пов`язана з корисливим мотивом та є його системоутворюючою ознакою, а тому за викладених фактичних обставин та сформульованого обвинувачення в тексті угоди і обвинувальному акті вимагає або правильної кваліфікації, або уточнення змісту обвинувачення.
Згідно з п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
За таких обставин, суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості від 22.05.2026 не відповідають вимогам кримінального кодексу України та кримінального процесуального кодексу України, оскільки допущена неправильна правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 . 
При цьому сторонам необхідно роз`яснити, що згідно з ч.8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою допускається одноразово у разі усунення підстав, на основі яких суд відмовив у затвердженні такої угоди. 
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, у разі відмови суду в затвердженні угоди, укладення якої ініційовано на стадії досудового розслідування, судове провадження за згодою сторін кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
У разі незгоди однієї із сторін із продовженням судового провадження у загальному порядку досудове розслідування продовжується в загальному порядку.
Таким чином, для з`ясування думки сторін щодо повернення кримінального провадження прокурору чи призначення обвинувального акту до судового розгляду слід продовжити проведення підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 369-372,376, 468, 469, 470, 472, 474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В затвердженні угоди про визнання винуватості по кримінальному провадженню № 12025100000001415 від 10.11.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, укладеної 22.05.2026 між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності захисника ОСОБА_5 , відмовити.

Продовжити підготовче судове засідання по кримінальному провадженню №12025100000001415 від 10.11.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України у загальному порядку.

Підготовче судове засідання відкласти на 07.08.2026 на 10:00 годину, викликавши в підготовче судове засідання прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_7