ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року | Справа №160/34001/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить: 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 06.02.2024 року по 11.11.2024 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 06.02.2024 року по 11.11.2024 року. 
В обґрунтування вказаних позовних вимог зазначається, що з 14.10.2022 року позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації, в особливий період у Військовій частині НОМЕР_1 , при цьому з лютого 2024 року під час безпосередньої участі у бойових діях потрапив в лікарню у зв`язку із раптовим погіршенням 06 лютого 2024 року стану здоров`я позивача через захворювання, отримане ним під час захисту Батьківщини, та у період з 06.02.2024 року по 11.11.2024 року перебував на лікуванні, при цьому відповідними довідками ВЛК встановлено, що отримане позивачем Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, однак, у період лікування з 06.02.2024 року по 11.11.2024 року у порушення норм чинного законодавства Військова частина НОМЕР_1 не нараховувала та не виплачувала старшому солдату ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168), збільшену до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/34001/24 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.
14.01.2025 року до суду надійшов відзив Військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву, в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на відсутність у позивача права на нарахування і виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168, за спірний період, оскільки згідно з довідкою військово-лікарської комісії (ВЛК) від 07.09.2024 року № 14507/1 діагноз позивача визначений як: "стан після перенесеного туберкульозу легень, хронічний бронхіт"; Захворювання визнано пов`язаним із проходженням військової служби, а не з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини. Більш того, згідно з медичною формою №100, яка є первинним медичним документом, встановлено, що позивач не отримував поранення, а захворів. При цьому позивач хворів на туберкульоз ще у 2007 році, задовго до проходження військової служби, що підтверджується відповідними медичними документами. Цей факт свідчить про те, що хвороба має рецидивний характер і не є наслідком участі у бойових діях чи виконання службових обов`язків. Разом з цим, п.1 Постанови №168 передбачено, що додаткова винагорода в розмірі до 100000 грн виплачується військовослужбовцям у випадках: 1) безпосередньої участі в бойових діях; 2) перебування на лікуванні внаслідок поранення, контузії, травми чи каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини. Водночас, для виплати вказаної додаткової винагороди мають одночасно бути дотримані дві умови: 1) факт отримання поранення (контузії, травми, каліцтва); 2) причинний зв`язок між лікуванням та таким пораненням. У випадку позивача обидві зазначені умови відсутні, оскільки лікування пов`язане із захворюванням, яке виникло внаслідок проходження військової служби, а не з бойовими діями чи пораненням. Жодним із наданих позивачем документів не підтверджено факт отримання ним поранення (контузії, травми, каліцтва), що відповідає умовам Постанови №168. Навпаки, медичні документи, включаючи форму №100 та висновки ВЛК, чітко зазначають, що лікування проводилося у зв`язку із захворюванням. Також відсутній причинний зв`язок між цим захворюванням і виконанням бойових завдань, що є необхідною умовою для нарахування додаткової винагороди.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.10.2022 року проходить військову службу за призовом під час мобілізації, в особливий період у Військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до Первинної медичної картки (Форма №100 (ПМК)), виданої Медичною ротою В/ч НОМЕР_1 , 06.02.2024 року, старший солдат ОСОБА_1 захворів 01.01.2024р., діагноз: «Хронічний бронхіт. tbc в/ долі справа?»; потребує консультації лікаря інфекціоніста, фтизіатра.
Згідно з Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №168, виданою Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний протитуберкульозний диспансер №1», позивач перебував на стаціонарному лікуванні у цьому закладі охорони здоров`я з 08.02.2024 року по 03.05.2024 року з діагнозом: «Риф-ТБ (09.02.2024) в/частки правої легені (інфільтративний) Дестр-МБТ+М-МГ+Риф+гТМЧ-К-фТМЧ10, фТМЧ110, Гіст0, (РТБ 09.02.2024), ког.1 (2024)». Анамнез захворювання: «Вперше туберкульоз легень виявлено у 2007 році під час звернення. Втрачений для спостереження. Теперішні зміни виявлено у КНП МБЛ №18, де хворий (позивач) перебував з 06.02.2024 року по 08.02.2024 року. Госпіталізований до КНП ХОР «ОПТД №1» 08.02.2024 року та після дообстеження згідно рішенням ЦЛКК від 09.02.2024 року.»
Відповідно до Виписки з медичної картки стаціонарного хворого ТБ 09 №СК-002725-2024 позивача переведено з КНП ХОР «ОПТД №1» до Державної установи «Національний науковий центр фтизіатрії, пульмонології та алергології імені Ф.Г.Яновського НАМНУ» (далі – ННЦ ФПА НАМНУ), де позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 03.05.2024 року по 19.08.2024 року з основним діагнозом: «Риф-ТБ (09.02.2024) в/частки правої легені (інф) Дестр-, МБТ+, М-, МГ+, РИф+, гТМЧ-К0, фТМЧ 0, Гіст0, (ВДТБ 07.02.2024), ког.1 (2024) (А15- Туберкульоз органів дихання, підтверджений бактеріологічно та гістологічно). Супутні діагнози: еритематозна гастродуоденопатія (К29.90 – Гастродуаденіт, неуточнений, без згадки про кровотечу), МГ+, R+ (Z06.74 – Резистентність до тубезкульозних препаратів), бульозна емфізема легень (J43- Емфізема), негнійний середній отит лівобічний (Н65.9 – Негативний середній отит, неуточнений), тахікардія. Пролапс метрального клапана з невеликою мітральною недостатністю. Помірна гіпертрофія стінок ЛШ. Невелика тристулкова недостатність (І11 - Гіпертензивна хвороба серця), цереброваскулярна недостатність, ХУМ на фоні гіпертонічної хвороби. Вечтибуло-атактичний синдром (І67.9 – Цереброваскулярна хвороба, неуточнена)».
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії від 07.09.2024 року №14507/1 за наслідками проведеного медичного огляду ВЛК Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 встановлено діагноз та постанова про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): «Стан після перенесеного туберкульозу легень (Риф. туберкульоз 09.02.2024 верхньої частки правої легені (інф) Дестр-МБТ+, М-, МГ+, Риф+, гТМЧ-К0, фТМЧ0, Дифузний зоб. Еутироз (Е04.0); Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статті 7 графи ІІ Розкладу хвороб – потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.».
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії від 11.11.2024 року №9326 за результатами проведеного медичного огляду ВЛК Військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 встановлено діагноз та постанова про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): «J43 Залишкові зміни перенесеного туберкульозу легень у вигляді щільних вогнищ пневмофіброзу. Хронічний бронхіт, бульозна емфізема легень без порушення функції зовнішнього дихання. І11. Гіпертонічна хвороба І ст. І50. СН 0 ст. Е04. Дифузний зоб, еутиреоз. К29. Хронічний гастродуоденіт, стадія ремісії, без порушення функції. М42. Міжхребцевий остеохондроз шийного відділу хребта в сегменті С3-С5, поперекового відділу хребта в сегменті L1-S1, спондилоартроз поперекового відділу хребта в сегментах L4-S1, з незначним порушенням функції хребта. М54. Вертеброгенна цервікобрахіалгія, люмбалгія з больовим та м`язово-тонічним синдромом, з незначним порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов`язанні з проходженням військової служби. На підставі статті 2в, 39в, 46в, 13в, 52в, 54в, 64в, 23в графи ІІ Розкладу хвороб графи 3 ТДВ придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатний до служби у ДШВ, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування і невиплати позивачеві додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, збільшеної до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, за період перебування на стаціонарному лікуванні з 06.02.2024 року по 11.11.2024 року, внаслідок захворювань, які пов`язанні з проходженням військової служби, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини другої статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
За приписами частин першої-другої статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).
Указом Президента України від 24.02.2022р №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався відповідним Указами Президента України, затвердженими відповідними законами України, та який триває і станом на час розгляду справи. 
Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав Постанову від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168), якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
Так, абз.1,2 п.1-1 Постанови №168 (тут і далі в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період воєнного стану: військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
При цьому абзацами 3-6 пункту 1-2 Постанови №168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1^-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Отже, з аналізу наведених норм Постанови №168 слідує встановлення лише двох умов, необхідних для виплати, збільшеної до 100000 гривень, винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, а також
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).
При цьому Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 затверджено зміни до Порядку №260 та внесено до цього Порядку новий розділ XXXIV (Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Згідно з п.9, п.10 розділу XXXIV Положення №260 (тут і далі - в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Пунктом 11 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: 
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини,- виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), у тому числі за місяць початку військової служби;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Пунктом 12 розділу XXXIV Положення №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Згідно з п.13 розділу XXXIV Положення №260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Отже, військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Підставою ж для виплати вказаної додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, військовослужбовцям, які перебувають у відпустці для лікування після отриманого поранення (контузії, травми або каліцтва), за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем, а також висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, згідно з яким отримане військовослужбовцем поранення кваліфікується як тяжке. Вказані документи, в свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.
Главою 21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення №402), визначено порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України.
Так, згідно з пунктами 21.1, 21.2 глави 21 розділу ІІ Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Відповідно до п.21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».
б) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.
в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".
г) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане військовослужбовцем у результаті нещасного випадку за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок вчинення ним правопорушення.
ґ) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період участі в бойових діях, забезпечення бойової діяльності військ (флотів) на території інших країн (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.
д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».
е) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо воно виникло під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.
Зазначені у підпунктах «д» та «е» постанови приймаються також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях.
є) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності. 
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті «в» цього пункту.
ж) «Захворювання (поранення, травма, контузія, каліцтво), НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо захворювання виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, яке не діагностовано під час призову (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу) і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби або коли захворювання виникло після звільнення з військової служби, коли початок захворювання не можна віднести на період проходження військової служби.
Пунктом 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення №402 визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва). Оригінали або копії Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, надсилаються (передаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я в електронній або паперовій формі. На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється не менше ніж у 2 примірниках. Один із примірників довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) подається у ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою. Примірник довідки обов`язково зберігається в особовій справі військовослужбовця. Довідка (копія довідки) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) зберігається в матеріалах ВЛК, яка прийняла відповідну постанову про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва).
Спірним питанням у межах розгляду цієї справи є право позивача на нарахування та виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 грн за період з 06.02.2024 року по 11.11.2024 року відповідно до Постанови №168.
Суд зазначає, що питання можливості отримання військовослужбовцями збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, у тому числі за період лікування досліджувалося Верховним Судом, зокрема, у постанові від 27 серпня 2025 року у справі №280/7364/23.
У зазначеній постанові Верховний Суд вказав, що у період дії воєнного стану додаткова винагорода до 100 000,00 грн на місяць виплачується за час перебування вказаних військовослужбовців на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Підставою для виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва).
Верховний Суд звернув увагу, що умовою її виплати є належне підтвердження фактів: виконання бойових завдань; отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) у зв`язку з таким пораненням, а також надання відпусток за станом здоров`я через отримане тяжке поранення на підставі висновку військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Також Верховний Суд виснував, що предметом доказування у таких справах має бути з`ясування (у сукупності): за якій конкретний період позивач не отримав належні йому грошове забезпечення та додаткову винагороду; чи перебував він у спірний період на лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних); якщо перебував на лікуванні, то з яких причин - зокрема, чи було це пов`язано з пораненням, контузією, травмою або каліцтвом, отриманими у зв`язку із захистом Батьківщини; чи проходив він у такому випадку саме стаціонарне лікування; чи перебував він після тяжкого поранення у відпустках за станом здоров`я за висновками (постановами) військово-лікарської комісії; та чим це все підтверджується.
Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що у період дії воєнного стану додаткова винагорода у розмірі до 100 000 грн на місяць підлягає виплаті військовослужбовцям за час їх перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також у відпустці для лікування після тяжкого поранення - за наявності відповідного підтвердження, зокрема висновків ВЛК та медичних документів.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19 березня 2026 року у справі №600/367/24.
Також слід зазначити, що з аналізу вищенаведеного нормативного регулювання, в тому числі приписів Положення №402, слідує, що саме військово-лікарська комісія у своїй постанові встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм та каліцтв. При цьому Положення №402 розмежовує такі формулювання: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини»; «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби»; а також «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" та ін.
Саме формулювання постанови ВЛК має вирішальне значення для вирішення питання про право на виплату додаткової винагороди. 
Зокрема, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) кваліфіковане як пов`язане із захистом Батьківщини - виплата здійснюється. 
Натомість, якщо встановлено, що поранення (контузія, травма, каліцтво) пов`язане лише з виконанням обов`язків військової служби (поза бойовими діями) або взагалі не пов`язане з проходженням військової служби - підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн відсутні.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19 березня 2026 року у справі №600/367/24.
З рахуванням наведеного правового регулювання та правових позицій Верховного Суду, також можна дійти висновку, що у разі якщо постановою ВЛК встановлено, що «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби», то підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, передбаченої Постановою №168, відсутні.
Суд наголошує, що Постанова КМУ № 168 чітко передбачає, що додаткова винагорода виплачується саме за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у тому числі закордонних, виключно у зв`язку з лікуванням поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини. 
Разом з цим, слід зазначити, що формулювання пункту 1 Постанови КМУ №168 «у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини» охоплює не лише безпосереднє лікування самого поранення (контузії, травми, каліцтва), але й лікування його наслідків, включаючи захворювання, що виникли внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва).
Інше тлумачення позбавляло б військовослужбовців права на додаткову винагороду у випадках, коли первинна травма не потребує тривалого стаціонарного лікування, але спричиняє хронічні захворювання, що потребують повторних госпіталізацій. 
Відтак, у разі підтвердження висновком ВЛК прямого зв`язку поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, та коли подальше захворювання та стаціонарне лікування є прямим наслідком такого поранення (контузії, травми, каліцтва), підстава для виплати додаткової збільшеної винагороди відповідно до Постанови КМУ № 168 зберігається протягом усього періоду лікування - адже особа перебуває на стаціонарному лікуванні саме у зв`язку з тим самим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), що підтверджене висновком ВЛК. 
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 19 березня 2026 року у справі №600/367/24.
Повертаючись до обставин справи, що розглядається, суд зазначає, що доказів отримання позивачем під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 поранення (контузії, травми, каліцтва) за безпосередньої участі під час виконання обов`язків військової служби, а саме під час бойових дій, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил російської федерації на території України, матеріали справи не містять.
У позовній заяві позивачем також не зазначається, що ним було отримане таке поранення (контузія, травма, каліцтво).
Також з матеріалів справи слідує, що довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, командиром Військової частини НОМЕР_1 щодо позивача не видавалась.
За встановленими обставинами, у спірний період позивач проходив лікування з діагнозом: «Риф-ТБ (09.02.2024) в/частки правої легені (інфільтративний) Дестр-МБТ+М-МГ+Риф+гТМЧ-К-фТМЧ10, фТМЧ110, Гіст0, (РТБ 09.02.2024), ког.1 (2024)».
Як вказано вище, відповідно до Первинної медичної картки (Форма №100 (ПМК)), виданої Медичною ротою В/ч НОМЕР_1 , 06.02.2024 року, старший солдат ОСОБА_1 захворів 01.01.2024р., діагноз: «Хронічний бронхіт. tbc в/ долі справа?»; потребує консультації лікаря інфекціоніста, фтизіатра.
Згідно з Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №168, виданою Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний протитуберкульозний диспансер №1», позивач перебував на стаціонарному лікуванні у цьому закладі охорони здоров`я з 08.02.2024 року по 03.05.2024 року з діагнозом: «Риф-ТБ (09.02.2024) в/частки правої легені (інфільтративний) Дестр-МБТ+М-МГ+Риф+гТМЧ-К-фТМЧ10, фТМЧ110, Гіст0, (РТБ 09.02.2024), ког.1 (2024)». Анамнез захворювання: «Вперше туберкульоз легень виявлено у 2007 році під час звернення. Втрачений для спостереження. Теперішні зміни виявлено у КНП МБЛ №18, де хворий (позивач) перебував з 06.02.2024 року по 08.02.2024 року. Госпіталізований до КНП ХОР «ОПТД №1» 08.02.2024 року та після дообстеження згідно рішенням ЦЛКК від 09.02.2024 року.»
Відповідно до Виписки з медичної картки стаціонарного хворого ТБ 09 №СК-002725-2024 позивача переведено з КНП ХОР «ОПТД №1» до Державної установи «Національний науковий центр фтизіатрії, пульмонології та алергології імені Ф.Г.Яновського НАМНУ» (далі – ННЦ ФПА НАМНУ), де позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 03.05.2024 року по 19.08.2024 року з основним діагнозом: «Риф-ТБ (09.02.2024) в/частки правої легені (інф) Дестр-, МБТ+, М-, МГ+, РИф+, гТМЧ-К0, фТМЧ 0, Гіст0, (ВДТБ 07.02.2024), ког.1 (2024) (А15- Туберкульоз органів дихання, підтверджений бактеріологічно та гістологічно). Супутні діагнози: еритематозна гастродуоденопатія (К29.90 – Гастродуаденіт, неуточнений, без згадки про кровотечу), МГ+, R+ (Z06.74 – Резистентність до тубезкульозних препаратів), бульозна емфізема легень (J43- Емфізема), негнійний середній отит лівобічний (Н65.9 – Негативний середній отит, неуточнений), тахікардія. Пролапс метрального клапана з невеликою мітральною недостатністю. Помірна гіпертрофія стінок ЛШ. Невелика тристулкова недостатність (І11 - Гіпертензивна хвороба серця), цереброваскулярна недостатність, ХУМ на фоні гіпертонічної хвороби. Вечтибуло-атактичний синдром (І67.9 – Цереброваскулярна хвороба, неуточнена)».
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії від 07.09.2024 року №14507/1 за наслідками проведеного медичного огляду ВЛК Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 встановлено діагноз та постанова про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): «Стан після перенесеного туберкульозу легень (Риф. туберкульоз 09.02.2024 верхньої частки правої легені (інф) Дестр-МБТ+, М-, МГ+, Риф+, гТМЧ-К0, фТМЧ0, Дифузний зоб. Еутироз (Е04.0); Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статті 7 графи ІІ Розкладу хвороб – потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.».
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії від 11.11.2024 року №9326 за результатами проведеного медичного огляду ВЛК Військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 встановлено діагноз та постанова про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): «J43 Залишкові зміни перенесеного туберкульозу легень у вигляді щільних вогнищ пневмофіброзу. Хронічний бронхіт, бульозна емфізема легень без порушення функції зовнішнього дихання. І11. Гіпертонічна хвороба І ст. І50. СН 0 ст. Е04. Дифузний зоб, еутиреоз. К29. Хронічний гастродуоденіт, стадія ремісії, без порушення функції. М42. Міжхребцевий остеохондроз шийного відділу хребта в сегменті С3-С5, поперекового відділу хребта в сегменті L1-S1, спондилоартроз поперекового відділу хребта в сегментах L4-S1, з незначним порушенням функції хребта. М54. Вертеброгенна цервікобрахіалгія, люмбалгія з больовим та м`язово-тонічним синдромом, з незначним порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов`язанні з проходженням військової служби. На підставі статті 2в, 39в, 46в, 13в, 52в, 54в, 64в, 23в графи ІІ Розкладу хвороб графи 3 ТДВ придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатний до служби у ДШВ, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах. 
Отже, наданими медичними документами, в тому числі довідками ВЛК не підтверджено, що захворювання, у зв`язку із лікуванням якого (яких) позивач у спірний період перебував на стаціонарному лікуванні, пов`язане (пов`язані) із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
З огляду на викладене у сукупності та враховуючи, що позивач поранення (контузії, травми або каліцтва) під час захисту Батьківщини не отримував, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, командиром військової частини, де позивач проходить службу, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, Військовою частиною НОМЕР_1 не складалась та не видавалась, водночас, захворювання, яке стало підставою для проходження позивачем стаціонарного лікування у спірний період, НЕ пов`язане із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а відповідно до довідок ВЛК від 07.09.2024 року №14507/1 та від 11.11.2024 року №9326 такі захворювання, ТАК, пов`язанні з проходженням військової служби, то суд доходить висновку, що наведені обставини не надають позивачеві права для отримання додаткової винагороди згідно з Постановою №168, збільшеної до 100000 гривень, за час проходження лікування такого захворювання, позаяк у даному випадку, визначені Постановою №168 умови, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, позивачем не дотримані.
За таких обставин, суд доходить висновку, що ненарахування і невиплата Військовою частиною НОМЕР_1 позивачеві додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, збільшеної до 100000,00 грн., за спірний період є правомірними, відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 
Підстави для розподілу судових витрат у порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись ст. ст. 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд – 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити у повному обсязі. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Турова