Справа № 533/516/26
Провадження № 2-а/533/6/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., розглянувши у спрощеному письмовому позовному провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

28 травня 2026 року представниця позивача ОСОБА_1 - адвокат Олійник Лілія Михайлівна звернулася від імені та в інтересах позивача до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачів: 1) ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2) ІНФОРМАЦІЯ_1 , структурним підрозділом якого є ІНФОРМАЦІЯ_1 - про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у якій просила суд:
- прийняти даний адміністративний позов до провадження;
- визнати поважними причини пропуску та поновити строк на звернення до суду з позовом про оскарження постанови тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № R220525 від 25.11.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 ;
- скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № R220525 від 25.11.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 ;
- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Процесуальні рішення (дії) у справі

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 02.06.2026 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк 10 днів для усунення недоліків - подання заяви про поновлення строку звернення до суду (а.с. 20-22).

Представниця позивача - адвокат Олійник Лілія Михайлівна 10.06.2026 недоліки, зазначені в ухвалі суду, усунула. Подала відповідну заяву, у якій обґрунтувала підстави для поновлення строку звернення до суду. У заяві наполягала на тому, що позивач дізнався про існування постанови, що оскаржується, лише 21.05.2026; позивач не був належним чином повідомлений про розгляд адміністративної справи 25.11.2025, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності йому у встановленому порядку не вручалася. Також представниця позивача просила витребувати від відповідача всі наявні матеріали адміністративної справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , на підставі яких прийнято постанову від 25.11.2025 № R220525 (а.с. 25-28).

Ухвалою суду від 11.06.2026 визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом. Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду на 30 червня 2026 року (а.с. 32-33).

19 червня 2026 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 39-43).

Ухвалою суду від 30.06.2026 витребувано від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до 10 липня 2026 року завірені належним чином копії: 1) заяви позивача про визнання адміністративного правопорушення та згоду на притягнення до адміністративної відповідальності; 2) докази вручення позивачу постанови № R220525 від 25.11.2025 у порядку, визначеному ч. 4 ст. 279-9 КУпАП; 3) докази направлення позивачу повістки засобами "Укрпошти" та докази вручення повістки або докази щодо причин повернення поштового відправлення; дати проставлення відмітки про причини повернення; 4) докази направлення відповідачу відзиву на позовну заяву з доданими документами (доказами) у паперовій формі листом з описом вкладення. Запропонувано відповідачеві надати додаткові письмові пояснення щодо хронології подій, а саме розбіжностей у датах винесення постанови (25.11.2025), направлення повістки (26.11.2025) та дати явки, зазначеної у повістці (03.12.2025). Також запропонувано позивачеві ОСОБА_3 надати пояснення щодо підстав обґрунтування позовних вимог положеннями ст. 210 КУпАП. (а.с. 63-64).

30 червня 2026 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява, на виконання ухвали суду (а.с. 66-68).

10 липня 2026 року від представниці позивача - адвоката Олійник Лілії Михайлівни надійшли додаткові пояснення у справі (а.с.70-72).

10 липня 2026 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та додаткові докази (а.с. 74-77).

На підставі ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України судом здійснюється розгляд заяви без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та без участі сторін на підставі наявних у справі доказів у порядку письмового провадження.

Стислий виклад позицій сторін

Позиція позивача (а.с. 2-6, 25-28, 70-72)

У позовній заяві представниця позивача зазначала, що відповідно до постанови № R220525 від 25.11.2025, що винесена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням стягнення у виді 17000,00 грн штрафу за те, що позивач: «не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.».

Позивач дізнався про існування постанови лише тоді, коли отримав повідомлення від банку про арешт рахунків, після чого звернувся за правовою допомогою до адвоката Олійник Л.М., яка, в свою чергу, звернулась з адвокатським запитом до Решетилівського ВДВС Полтавського району Полтавської області про надання доступу до виконавчого провадження. У відповідь на адвокатський запит ВДВС надав постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу. Отже, позивачу було і стало відомо про факт ухвалення стосовно нього постанови саме 21 травня 2026 року та протягом 10 днів він звернувся до суду позовом. Таким чином, саме з 21 травня 2026 року позивач вперше дізнався про порушення своїх прав та законних інтересів шляхом винесення щодо нього оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення і, відповідно, зміг реалізувати своє право на її оскарження.

З постановою позивач не погоджується з огляду на ряд процесуальних порушень, які були допущені зі сторони відповідача, а саме: 
1)справа про адміністративне правопорушення була розглянута без участі позивача та без повідомлення його належним чином про розгляд; 
2)позивач особисто не з`являвся до РТЦК; 
3)відсутній сам факт направлення повістки відповідачем;
4)позивач не був ознайомлений з протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності; 
5)постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не було йому направлено належним чином. 

Як вбачається зі спірної постанови № R220525 від 25.11.2025 позивача притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП України у зв`язку з неприбуттям за викликом (повісткою) до РТЦК в установлений термін. Однак, з вказаної постанови неможливо встановити з якою метою здійснювався виклик позивача до приміщення РТЦК.

У позивача та в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б підтверджували вручення йому оскарженої постанови. Якщо вважати, що постанова винесена у порядку, визначеному ст. 279-9 КУпАП, то копія постанови по справі могла бути направлена позивачу засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. 

Однак, позивач стверджує, що постанову не отримував ні на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ні в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. 

Ані 25.11.2025, ані в іншу дату позивач не подавав (ні особисто в письмовій формі, ні через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста) будь-яких заяв щодо визнання правопорушення та/або згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

У додаткових поясненнях представниця позивача стверджувала, що посилання на ст. 210 КУпАП пов`язані тільки з обґрунтуванням позиції позивача щодо процесуального порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення в особливий порядок, який передбачений однією статтею 279-9 КУпАП та загальними процесуальними ст. 280, 283, 285, 289 КУпАП.

Окрім цього, в оскаржуваній постанові неналежним чином викладно об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, а саме взагалі не вказано, коли саме мав з`явитись позивач згідно з повісткою. У постанові відсутня інформація щодо дати та часу необхідності явки позивача до ТЦК.

З наданих відповідачем доказів відправлення повістки позивачу вбачається, що поштове відправлення мало би направлятися засобами АТ «Укрпошта» за номером відправлення 3840001535632, однак на офіційному вебсайті АТ «Укрпошта» за посиланням https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html поштове відправлення за таким трекінгом не зареєстроване. Надана відповідачем копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не містить відміток про вручення адресату чи про причини повернення поштового відправлення відправнику.

Також у відзиві відповідач стверджував, що повістку було направлено ОСОБА_1 26.11.2025, за якою останній мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 03 грудня 2025 року о 09 годині 00 хвилин. При цьому, оскаржувана постанова винесена 25 листопада 2025 року, тобто до дати направлення повістки та до дати явки, визначеної у самій повістці. 

Позивач вважав, що такі розбіжності свідчать про те, що він не подавав заяву від 25.11.2025, не знав про наявність повістки з вимогою прибути до ТЦК. Вказана обставина є істотною, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Позивач вважає, що прийняте відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та за недоведеністю наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому постанова № R220525 від 25.11.2025 підлягає скасуванню.

При нормативному обґрунтуванні позову позивач та його представниця посилалися на статті 7, 9, 10, 210, 210-1, 211, 235, 245, 247, 251, 255, 268, 279-1 - 279-9, 280, 283, 285, 289, Кодексу України про адміністративні правопорушення, статті 2, 5, 20, 77, 122, 123, 160, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтю 1 Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу», статті 5, 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», пункт 20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559, пункт 10 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Кабінету Міністрів України від 01.01.2024 № 3, та висновки Верховного суду у справі № 513/899/16-а (постанова від 12 травня 2020 року).

Позиція відповідача (а.с. 39-43, 50, 66, 74-75) 

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 у відзиві на позовну заяву не погодився зі позовною заявою, вважав аргументи позивача недоведеними, а вимоги - безпідставними.

Пояснив, що позивач набув статусу військовозобов`язаного та, відповідно, на нього були покладені обов`язки з виконання норм мобілізаційного законодавства згідно з чинним законодавством.

Позивачу було направлено повістку № 5619459, відповідно до якої йому належало з`явитись 03.12.2025 о 09:00 год. для уточнення даних. Позивач не виконав вимог мобілізаційного законодавства та не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а отже, допустив порушення правил мобілізаційного законодавства, що кваліфікується як вчинення адміністративного правопорушення.

Стосовно позивача за допущене адміністративне правопорушення було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення № R220525 від 25.11.2025. Зазначена постанова є електронною, формується виключно після того, як громадянин особисто, через застосунок «Резерв+» надасть добровільну згоду на визнання адміністративного правопорушення. 

Позивач таку згоду надав, ним було подано заяву про визнання адміністративного правопорушення та згоду на притягнення до адміністративної відповідальності. Сам позивач надав підтвердження того факту, що ним було вжито активних, свідомих дій, спрямованих на визнання адміністративного правопорушення. 

Відповідач звертав увагу, що саме після того, як позивач надав згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності, було сформовано нині оскаржувану ним постанову.

Позивачем у позовній заяві не спростовано подання ним із використанням застосунку «Резерв+» зі свого електронного кабінету заяви про визнання вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На переконання відповідача, визнання винесеного рішення свідчить про погодження особи з відповідною дією та унеможливлює подальше оскарження такого рішення з огляду на фактичну відсутність ключового елементу спору, а саме незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, із таким фактом.

Посилання позивача на необізнаність про винесення постанови, як на підставу поновлення пропущеного процесуального строку, є неспроможним з огляду на те, що позивач самостійно через застосунок «Резерв+» подав заяву про визнання правопорушення Тобто з 25.11.2025 був обізнаним, що стосовно нього формується постанова по справі про адміністративне правопорушення. Небажання позивача ознайомитися із текстом постанови, тобто невжиття у повній мірі усіх процесуальних можливостей, спрямованих на захист своїх прав, не може бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки, фактично, пропущення десятиденного строку виникло внаслідок недбальства та апатичної процесуальної поведінки самої особи, яка має бути зацікавленою у захисті своїх інтересів.

Додатково звертав увагу суду, що позивач подав заяву про визнання правопорушення 25.11.2025, у цей же день було сформовано постанову, однак, до суду позивач звернувся зі позовом 28.05.2026, тобто майже через пів року.

При погодженні із правопорушенням у застосунку «Резерв+» надавався пільговий період на сплату штрафу до 04.01.2026 року. Позивач, користуючись застосунком, бачив відповідне сповіщення і мав можливість його оплатити. Однак з невідомих причин проігнорував обов`язок зі сплати штрафу і тривалий час, як вже було вказано - майже пів року, не вживав активних дій щодо захисту своїх прав. Таким чином, відповідач переконаний, що позивач не навів жодної обґрунтованої причини, яка могла б бути визнана поважною при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Обґрунтовуючи підстави для виклику позивача відповідач пояснив, що згідно з відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Реєстр), громадянин ОСОБА_1 був взятий на облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 системою 30.04.2025 автоматично на підставі постанови КМУ № 932 від 16.08.2024 «Про реалізацію експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів». 

У подальшому уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 при аналізі взятих на облік військовозобов`язаних було встановлено, що у Реєстрі відсутня інформація про проходження позивачем медичних оглядів, оскільки позивач був взятий на облік автоматично, і, відповідно, була відсутня можливість отримати інформацію щодо проходження ним медичних оглядів. При цьому направити повістку на проходження медичного огляду підстав не було з огляду на відсутність інформації про позивача і уповноваженим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 не було відомо, чи виносились щодо позивача довідки ВЛК, які б були чинними. Тобто у ІНФОРМАЦІЯ_3 була відсутня інформація щодо уточнення позивачем даних про проходження медичного огляду з метою визначення ступеню придатності до військової служби. Таким чином, уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено розбіжності у відомостях Реєстру стосовно позивача, а саме - відсутність відомостей про проходження ним військово-лікарської комісії. Оскільки такі дані, що відносяться до персональних даних військовозобов`язаного, підлягали актуалізації та не могли бути отримані відповідачем самостійно, на ім`я позивача було сформовано та відправлено повістку, на яку зазначений громадянин не відреагував. 

На думку відповідача, позивач не виконав свого мобілізаційного обов`язку, чим допустив адміністративне правопорушення, а отже, позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_3 є необґрунтованими.

У додаткових поясненнях, на виконання ухвали суду, відповідач повторював, що ОСОБА_1 визнав та надав згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності, так як останній звернувся з електронною заявою до відповідача про допущення ним порушень законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме не прибуття за повісткою до ТЦК та СП, чим порушив вимоги законодавства. 

Відповідач звертав увагу, що усі етапи формування постанови відображаються у застосунку «Резерв+», який наявний у позивача і, використовуючи який, позивач надав згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності.

Додатково долучив копію повістки із підтвердженням направлення позивачу, на підставі неявки за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

При нормативному обґрунтуванні відзиву посилався на статтю 19 Конституції України, статті 9, 210, 210-1, 256, 258, 279-9, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтю 2 Кодексу адміністративного судочинства України, статтю 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтю 17 Закону України «Про оборону України», статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статтю 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», пункт 2 Закону України «Про затвердження Указу Президента України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, пункти 23, 27 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, пункт 23 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, постанову Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, постанову Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 № 932, висновки Верховного суду у справі № 640/11468/20 (постанова від 16 грудня 2021 року), у справі № 400/1510/19 (постанова від 11 червня 2022 року), у справі № 522/3740/20 (постанова від 05 липня 2022 року), у справі № 320/1510/20 (постанова від 27 вересня 2022 року), у справі № 400/1510/19 (постанова від 03 жовтня 2022 року), у справі № 640/6452/19 (постанова від 01 листопада 2022 року), у справі № 500/26/22 (постанова від 18 січня 2023 року), у справі № 400/4409/21(постанова від 16 березня 2023 року).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Постановою № R220525 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП (за наявності поданої особою заяви, у якій вона зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності), винесеною 25.11.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , установлено: за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці (ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 

Даною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн (а.с. 8 (на звороті) - 9).

З постанови також вбачається, що ОСОБА_1 була подана через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста 25.11.2025 заява, у якій він зазначив, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.

Постанову пред`явлено до виконання не раніше 14.05.2026, про що свідчить копія супровідного листа ІНФОРМАЦІЯ_1 до Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районні Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 8).

20.05.2026 адвокатом Олійник Лілією Михайлівною з метою надання правової допомоги ОСОБА_1 подано до Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районні Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України адвокатський запит, у якому адвокат просила надати постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_8 з ідентифікатором доступу відносно боржника ОСОБА_1 (а.с. 12).

21.05.2026 Решетилівським відділу державної виконавчої служби у Полтавському районні Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції адвокату Лілії Олійник надано копію постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу в межах виконавчого провадження № НОМЕР_9(а.с. 14).

З постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_9 вбачається, що вона постановлена 18.05.2026 начальником Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районні Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кошкалдою Світланою Володимирівною на підставі заяви про примусове виконання постанови № R220525, виданої ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , про стягнення штрафу у розмірі 34000,00 грн з боржника ОСОБА_1 (а.с. 14 (на звороті) - 15).

У рамках виконавчого провадження № НОМЕР_9 вчинено такі виконавчі дії (а.с. 30-31, 60-61):
-18.05.2026 - звернуто стягнення на кошти на рахунках боржника, винесено постанову про арешт коштів боржника;
-19.05.2026 - передано виконавчий документи до виконання до підприємства, установи, організації, про що винесено відповідну постанову;
-19.05.2026 - оголошено розшук майна боржника, про що винесено відповідну постанову.

З доказів наданих відповідачем встановлено також таке:

Відповідно до відомостей про формування постанови № R220525 справу про порушення відносно ОСОБА_1 було порушено (дата створення) - 17.08.2025, оновлено 25.11.2025. З розділу "Заява" вбачається, що 25.11.2025 ОСОБА_1 подав заяву S5602238B-207B-F011-AB23-00505684C39D; вид правопорушення - не прибув за повісткою до ТЦК та СП. У розділі "Постанова" зазначено; номер постанови - R220525; дата створення - 25.11.2025; підписано - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; тип постанови - постанова про адміністративне правопорушення; підписано - ОСОБА_2 . За результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці (ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 46, 67).

У відповідності до облікової картки до військового квитка (тимчасового посвідчення) № НОМЕР_1 ОСОБА_1 автоматично взятий на облік згідно зі змінами від 01.04.2025 до постанови КМУ № 932; взятий на військовий облік 09.02.2009 у ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1). Відомості про медичний огляд (п. 34) в обліковій картці відсутні (а.с. 47).

Відповідно до копії повістки від 26.11.2026 № 5619459, адресованої ОСОБА_1 , йому наказано було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) 03 грудня 2025 року о 09 годині 00 хвилин для уточнення даних (а.с. 48 (на звороті)). Опис вкладення у рекомендоване поштове відправлення - відсутній.

Докази вручення такої повістки позивачеві матеріали справи не містять, адже копія розписки (а.с. 48 (на звороті) не містить підпис адресата; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 48) не містить підпис одержувача, або відмітки про причини повернення поштового відправлення відправнику.

Відповідно до копії заяви, датованої 25.11.2025 та поданої начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 повідомив, що ним допущено порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: не прибув за повісткою до ТЦК та СП, чим порушив вимоги зазначеного законодавства. Відповідальність за такі дії передбачена статтею 210-1 КУпАП. Факт вчинення адміністративного правопорушення визнав та надав згоду на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності. Підписанням заяви підтвердив, що ознайомлений зі ст. 65 Конституції України та попереджений керівником ТЦК та СП про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 336, 337 Кримінального кодексу України. Дана заява була підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису. Заява містить відомості, що ідентифікують позивача (дату народження, паспортні дані; адреса місця проживання; адреса електронної пошти; номер телефону (а.с. 68, 76).

Відповідно до копії повістки від 19.05.2025 № 3473979, адресованої ОСОБА_1 , йому наказано було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) 02.06.2025 о 10:00 годині для уточнення даних (а.с. 77 (на звороті)).

Копія розписки (а.с. 77 (на звороті) не містить підпис адресата.

21.05.2025 на адресу ОСОБА_1 відповідачем направлено поштове відправлення, про що свідчать копія фіскального чека та конверту (а.с. 77). Опис вкладення - відсутній.

Поштове відправлення повернулося з причин «адресат відсутній за вказаною адресою». Відмітка про причини повернення поштового відправлення здійснена 31.05.2025, про що свідчить відповідний штамп на довідці про причини повернення/досилання (а.с. 76 (на звороті).

Наразі виконавче провадження не завершено, про що свідчить інформація про виконавче провадження (а.с. 30-31).

Застосовані судом норми права 

Кодекс України про адміністративні правопорушення

Стаття 7. Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 38. Строки накладення адміністративного стягнення
Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення

Стаття 210-1. Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію 
Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - 
тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -
тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - 
тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 235. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки 
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Стаття 245. Завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 247. Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:
1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;
7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Стаття 251. Докази
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 279-9. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву
У разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У постанові про накладення адміністративного стягнення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України визначають розмір штрафу на рівні мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (частиною статті) цього Кодексу за вчинення такого правопорушення.
У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала зазначену у цій статті заяву через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Стаття 283. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити:
найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;
дату розгляду справи;
відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;
опис обставин, установлених під час розгляду справи;
зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;
прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1- цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити також відомості про дату, спосіб надходження та зміст заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, у постанові про накладення адміністративного стягнення мають міститися інформація про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати штрафу, та відомості про те, що постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу.

Стаття 285. Оголошення постанови по справі про адміністративне правопорушення і вручення копії постанови
По справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення може направлятися особі, щодо якої її винесено, у порядку, визначеному статтею 279-9 цього Кодексу.

Стаття 287. Право оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Стаття 289. Строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. /.../ В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Стаття 293. Розгляд скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення
Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:
1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;
2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;
3) скасовує постанову і закриває справу;
4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Кодекс адміністративного судочинства України

Стаття 9. Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі
1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
2. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
3. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
4. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Стаття 72. Поняття доказів
1. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
2. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.

Стаття 77. Обов`язок доказування
1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
4. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
5. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
6. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 № 3 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05 січня 2024 р. за № 36/41381 (надалі - Інструкція № 3)

II. Оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення

1. Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення, та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності (далі - заява про визнання правопорушення).
Заява про визнання правопорушення подається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у строки та способи, передбачені статтею 279-9 КУпАП.
Заява про визнання правопорушення повинна містити таку інформацію: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), контактні дані (номер телефону та/або адресу електронної пошти), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті).
10... Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не повідомляється про місце і час розгляду справи у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, якщо особа подала заяву про визнання правопорушення.
12. У справі керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який її розглядає, відповідно до статті 284 КУпАП виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення - за формою згідно з додатком 4, а у разі подання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, заяви про визнання правопорушення - за формою згідно з додатком 6; про закриття справи - за формою згідно з додатком 5, а у разі подання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, заяви про визнання правопорушення - за формою згідно з додатком 7.
15… У разі подання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, заяви про визнання правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 КУпАП винести постанову, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та направити копію постанови відповідно до частини четвертої статті 279-9 КУпАП.
16. Постанова може бути оскаржена в порядку, визначеному статтями 287-289 КУпАП.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу»

Стаття 1. Військовий обов`язок
1. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
3. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
10. Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Стаття 22. Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації
1. Громадяни зобов`язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
3. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:
військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;
резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;
військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;
військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;
особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:
1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;
2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;
3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
4) місце, день і час явки за викликом;
5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;
6) реєстраційний номер повістки;
7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Закон України «Про оборону України»

Стаття 1. Визначення основних термінів
У цьому Законі терміни вживаються у такому значенні:
- особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;
- воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень

Закон «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»

Стаття 1. Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів 
1. Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Стаття 6. Відомості Реєстру
1. До Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Стаття 7. Персональні дані призовника, військовозобов`язаного та резервіста
1. До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать:
17-1) відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку;

Стаття 12. Форма ведення Реєстру
1. Реєстр ведеться в електронній формі з єдиною централізованою базою даних, яка містить персональні та службові дані всіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
3. Персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться до бази даних Реєстру у формі запису - сукупності всіх даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачених статтями 7 і 8 цього Закону.

Стаття 13. Формування Реєстру
3. До Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Стаття 14-1. Електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста
1. Електронний кабінет - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
2. Порядок електронної ідентифікації в електронному кабінеті, перелік відомостей, що відображаються в ньому, а також перелік послуг, які надаються призовнику, військовозобов`язаному, резервісту через електронний кабінет, визначається Порядком ведення Реєстру, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та/або Положенням про Державний вебпортал електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 
від 16 травня 2024 р. № 560 (у редакції, чинній станом на дату направлення першої повістки)

27. Під час мобілізації громадяни викликаються з метою:
1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів:
взяття на військовий облік;
проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);
призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби;
28. Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
29. У повістці зазначаються:
прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка;
найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку;
мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;
місце, день і час явки за викликом;
найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою;
прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
реєстраційний номер повістки;
роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
30. Повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.
У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.
Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів або Журналі реєстрації виданих для оповіщення повісток за формою згідно з додатком 3.
Відомості про вручення військовозобов`язаному або резервісту повістки на бланку вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів...
30-2. Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть:
централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення;
друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді.
30-3. У разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.
В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.
41. Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

Позивача ОСОБА_1 оскаржуваною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а саме за порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідач стверджував, що направляв повістки відповідачеві з метою уточнення його даних, а саме щодо проходження медичного огляду з метою визначення ступеню придатності до військової служби, однак позивач у дати, що зазначені у повістках (03.12.2025 та 02.06.2025) - не з`явився.

Суд зауважає, що ані у повістках, ані у постанові про накладення адміністративного стягненні не зазначено, які саме дані позивача підлягали уточненню. 

Відповідно до положень абзаців першого, третього частини першої, третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на яку є посилання в оскаржуваній постанові, громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України...

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, серед іншого, має бути зазначено мету виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Отже, чинним законодавством визначений обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені у повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, або направлення для проходження медичного огляду.

Той факт, що у вказані у повістках дати та час до позивач як військовозобов`язаний з метою уточнення даних не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, стороною позивача не заперечувався.

Доводи позивача про розгляд справи без його участі та не ознайомлення його з протоколом про адміністративне правопорушення суд відхиляє, адже як наведено вище у категоріях таких справ протокол про адміністративне правопорушення не складається і розгляд справи проводиться за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не повідомляється про місце і час розгляду справи у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених ст. 210-1 КУпАП, якщо особа подала заяву про визнання правопорушення (ст. 279-9 КУпАП, п. 1, 10 Інструкції № 3).

Також суд уважає, що матеріалами справи підтверджується факт подання заяви позивачем через застосунок «Резерв+» про згоду на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності у порядку, визначеному ст. 279-9 КУпАП.

Разом з тим слушними є аргументи сторони позивача про неотримання ним повістки на певну дату та час.

Так з доказів, наданих відповідачем вбачається, що ним було виписано дві повістки на ім`я позивача: 26.11.2025 - на 03.12.2025 та 19.05.2025 - на 02.06.2025.

Доказів направлення таких повісток у порядку, визначеному Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення - відповідачем не надано.

Повістка, що датована 26.11.2025, якою позивача було викликано для уточнення даних на 03.12.2025, станом на дату винесення оскаржуваної постанови 25.11.2025 не існувала. Порушити свій обов`язок з`явитися до органу РТЦК за вказаною повісткою позивач не міг. Тож притягнення його до адміністративної відповідальності за неявку за повісткою від 25.11.2025 є неправомірним.

Що стосується повістки від 19.05.2025, якою позивача було викликано для уточнення даних до РТЦК на 02.06.2025, то відповідачем надано на підтвердження її вручення повістки позивачеві копію конверту; копію фіскального чеку, копію довідки про причини повернення поштового відправлення. Опис вкладення у рекомендоване поштове відправлення, що направлялося позивачеві та не було йому вручено з причин «адресат відсутній», - відповідач суду не надав. Зважаючи на те, що позивач категорично заперечував факт направлення та вручення йому повістки, саме відповідач мав би перед судом довести, що саме та повістка, копія якої надана суду, направлялася позивачеві.

Разом з тим, якщо відповідач уважає, що така повістка була вручена позивачеві у порядку, визначеному пп. 2 п. 41 Порядку № 560 (у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних), то така повістка вважається врученою позивачу 31.05.2025.

Позивач не з`явився у день та час, зазначені у повістці, - 02.06.2025.

Відповідно до частини дев`ятої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Тобто за приписами наведеної правової норми початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день виявлення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена відповідною уповноваженою особою відповідача 25.11.2025.

Суд зазначає, що адміністративне правопорушення вважається вчиненим в той день, коли позивач не з`явився за викликом до органу - ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), тобто 02.06.2025. У цей же день порушення і було виявлено, оскільки було встановлено, що на визначений повісткою час 10:00 год. 02 червня 2025 року позивач до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) не з`явився.

На підтвердження того, що відповідач був обізнаний про факт вчинення позивачем правопорушення свідчить і той факт, що справу про адміністративне правопорушення було створено відповідачем в електронній формі 17.08.2025 (а.с. 46).

Разом з тим, спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення було винесено лише 25.11.2025, тобто після закінчення трьохмісячного строку, встановленого частиною дев`ятою статті 38 КУпАП.

Суд зауважує, що неявка позивача за викликом не є триваючим порушенням, оскільки вказане суперечить змісту повістки. На переконання суду, трьохмісячний строк для притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід обчислювати з 02.06.2025 - дня вчинення та виявлення порушення (неявки за повісткою).

Як вже зазначалося вище, згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Посилання відповідача на обґрунтування своєї позиції на заяву позивача про неоспорення допущеного порушення та згоду на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності - є безпідставним, оскільки незалежно від наявності такої заяви та згоди у відповідності до ч. 2 ст. 279-9 КУпАП керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язаний був перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Переконання відповідача, що не оспорювання особою допущеного порушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності унеможливлює подальше оскарження винесеного рішення з огляду на фактичну відсутність ключового елементу спору, а саме незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, із таким фактом - є хибним та не ґрунтується на положеннях законів, що наведені судом вище.

Тож дотримання вимог ст. 247 КУпАП є обов`язком керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки у будь-якому випадку, незалежно від згоди особу на притягнення її до адміністративної відповідальності. На підтвердження таких висновків свідчить і те, що відповідно до п. 12 Інструкції № 3 керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який розглядає справу, відповідно до статті 284 КУпАП може винести як постанову про накладення адміністративного стягнення, так і про закриття справи у разі подання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, заяви про визнання правопорушення -(за формою згідно з додатком 7).

Підсумовуючи все викладене слід дійти висновку, що оскаржувана постанова відповідача є неправомірною і винесена з порушенням законодавства.

При цьому, суд зазначає, що оскільки у відповідності до вимог пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення у будь-якому випадку підлягало закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, тому не підлягають дослідженню питання щодо наявності/відсутності доказів вини особи у вчиненні порушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, та інші другорядні аргументи сторін.

Такі висновки суду відповідають висновкам Другого апеляційного адміністративного суду у постанові від 20 квітня 2026 р. у справі № 526/3598/25.

Доводи відповідача про відсутність поважних причин для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку суд не аналізує, оскільки питання про поновлення пропущеного строку для звернення позивача до суду вже було вирішено ухвалою суду від 11.06.2026 (а.с. 32-33). Крім того, звинувачення відповідачем позивача у тому, що останній тільки через пів року після винесення постанови звернувся до суду, є сумнівними з огляду на те, що відповідач сам виніс постанову майже через пів року після вчинення правопорушення на направив її для примусового виконання до органу державної виконавчої служби майже через 11 місяців з дня вчинення правопорушення та майже через пів року з дати винесення постанови. У той час, як позивач подав позовну заяву до суду у найкоротший строк після того, як дізнався про арешт його коштів та майна у межах виконавчого провадження, відкритого на підставі оскаржуваної постанови.

Висновкам Верховного Суду, навденим сторонами, висновки суду уданій справі не суперечать.
Згідно зі ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За розгляд позовної вимоги про оскарження постанови про адміністративне правопорушення позивач сплатив судовий збір у сумі 532 грн 58 коп.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно, сума судового збору у розмірі 532 грн 58 коп. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Такі висновки суду у частині відшкодування судових витрат відповідають висновкам Верховного Суду у справі № 522/22225/21 у постанові від 19.10.2022.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, ст. 7, 9, 210-1, 245, 247, 251, 280, 283, 287-288 КУпАП, нормами права, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову № R220525 від 25.11.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено штраф на ОСОБА_1 .

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 532 грн 48 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Апеляційна скарга у електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_5 ; тел.: НОМЕР_3 ).

Представник позивача: адвокат Олійник Лілія Михайлівна (адреса: м. Кременчук, Полтавська область, 39600; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_5 ; тел.: НОМЕР_3 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_5 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_6 ; тел.: НОМЕР_6 ). 

Структурний підрозділ відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; телефон: НОМЕР_7 ).

Повне рішення складено та підписано суддею 21.07.2026.

Суддя В.П. Козир