Справа № 539/6517/25
Провадження № 1-кп/539/139/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2026           
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурорів – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
захисника – ОСОБА_5 
обвинуваченої – ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №12025170570000792 від 10.12.2025 року (виділене з №12025170570000330 від 03.06.2025 року), за обвинуваченням:
ОСОБА_6  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Новий Стародуб, Петрівського району, Кіровоградської області, мешканки АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, маючої на утриманні дітей: доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої, інвалідність відсутня, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, 
яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч.1, ч.2 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи особою, яка перебуває на амбулаторному лікуванні у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра в ТОВ «Медичний центр «КВІНМЕД» (ЄДРПОУ 44451533), за адресою м. Київ, Харківське шосе, буд. 49, прим. 121А з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності на підтримуючій або замісній терапії та отримуючи у її рамках препарати що містять наркотичні засоби, 20.06.2025 отримала для самостійного приймання на десять днів препарат «Tab. Methadoni 0,025», який у своєму складі містить наркотичний засіб - метадон.
Продовжуючи свій злочинний умисел, 27.06.2025, приблизно о 14 годині 02 хвилини, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Євгена Чикаленка (колишня Першотравнева), поблизу будинку № 6, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збула особі із зміненими особистими даними « ОСОБА_9 » за 750 грн. три пігулки метадону, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-25/14604-НЗПРАП від 03.07.2025 є наркотичним засобом, обіг яких обмежено, масою 0,024 г., 0,025 г., 0,024 г.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в незаконному збуті наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 , будучи особою яка перебуває на амбулаторному лікуванні у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра в ТОВ «Медичний центр «КВІНМЕД» (ЄДРПОУ 44451533), за адресою м. Київ, Харківське шосе, буд. 49, прим 121А з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності на підтримуючій або замісній терапії та отримуючи у її рамках препарати що містять наркотичні засоби, 15.09.2025 отримала для самостійного приймання на п`ять днів препарат «Tab. Methadoni 0,025», який у своєму складі містить наркотичний засіб - метадон.
Продовжуючи свій злочинний умисел, 17.09.2025, приблизно о 12 годині 37 хвилини, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 25/1, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збула особі із зміненими особистими даними « ОСОБА_10 » за 500 грн., три з половиною пігулки метадону, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-25/21451-НЗПРАП від 30.09.2025 є наркотичним засобом, обіг яких обмежено, масою 0,081г.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в незаконному збуті наркотичних засобів, що вчинено повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Обвинувачена  ОСОБА_6 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, зазначила, що дійсно вона здійснила продаж пігулок метадону, які отримувала у рамках підтримуючої та замісної терапії в ТОВ «Медичний центр «КВІНМЕД». У вчиненому розкаялася, зробила для себе висновки. Повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду. Просила суворо не карати.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості  ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 КК України тобто в незаконному збуті наркотичних засобів та ч.2 ст.307 КК України - незаконному збуті наркотичних засобів, що вчинено повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченій  ОСОБА_6 суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Суд враховує ступінь тяжкості вчинених  ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України, які є тяжкими.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Як особа обвинувачена  ОСОБА_6 характеризується наступним чином: в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимою; перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра в ТОВ «Медичний центр «КВІНМЕД» з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності на підтримуючій або замісній терапії на програмі замісної підтримуючої терапії; у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, на даний час не працевлаштована; скарг на її поведінку за місцем проживання не надходило. Також ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітню дитину - ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При призначенні покарання  ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України, що відноситься до тяжких кримінальних правопорушень; конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень; те, що обвинувачена визнала вину, розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення; прокурор просив призначити покарання обвинуваченій за ч.1 ст.307 КК України у виді позбавленням волі строком 4 роки та за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна із застосуванням ст. 70 КК та застосуванням спецконфіскації, захисник просила застосувати покарання із застосуванням ст.69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, врахувавши, що на утриманні в обвинуваченої двоє дітей, а чоловік проходить військову службу в ЗСУ.
При призначенні покарання обвинуваченій суд ураховує позицію сторін як обвинувачення, так і захисту, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вищезазначені дані щодо особи обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Згідно положень ст. 50 і 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Частиною 1 ст. 69 КК України визначено, що суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.
З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про призначення покарання за ч. 1 ст. 307 КК України у межах, встановленою санкцією даної статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді позбавлення волі, при цьому, на думку суду за всіх перерахованих обставин, враховуючи визнані судом пом`якшуючі обставини та відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченої, є підстави для застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України із призначенням їй покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією усього майна, належного останній на праві власності, остаточно призначивши покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Разом з цим, за приписами ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання, ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 17 вересня 2025 року, тобто з дня фактичного затримання, а строк відбування покарання рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.
Призначення такого покарання, на думку суду, перебуватиме у справедливому співвідношенні з тяжкістю та обставинами вчинених злочинів, відповідатиме його меті й не потягне за собою порушення засад виваженості, включатиме дотримання розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності. Крім того, таке покарання забезпечить реалізацію принципу пропорційності як одного зі складових елементів верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність призначення покарання, що відповідає тяжкості правопорушення і не стає для особи «надмірним індивідуальним тягарем» (рішення ЄСПЛ у справах: «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03; «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 року, заява № 68443/01; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 року, заява № 58254/00; «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, заява № 20311/02).
Згідно із ч.2 ст.122 КПК України, залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.
Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення. 
Згідно з вимогами ст. 100, 124, 174 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення судових експертиз, які слід стягнути з обвинуваченої у повному обсязі, а також скасовує арешт, накладений на майно.
Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.
Тож, згідно з вимогами ст. 96-1, 96-2 КК України судом застосовується спеціальна конфіскація щодо мобільного телефону «Redmi M2006C3MNG» та грошових коштів у сумі 200 грн. №ЄВ0415145. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12,50,65,66,69 КК України ст.ст. 368-371, 373-375, 376, 381-382 КПК, суд –
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6  визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України та призначити їй покарання:
- за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; 
- за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити  ОСОБА_6  покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.
Запобіжний захід відносно  ОСОБА_6  до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою. 
Строк відбування покарання  ОСОБА_6  обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати  ОСОБА_6  в строк покарання, строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні, з моменту її затримання, а саме з 17 вересня 2025 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Стягнути з  ОСОБА_6  на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 10696,80 гривень (десять тисяч шістсот дев`яносто шість гривень вісімдесят копійок) (за 3 експертизи що були проведені, інші здійснювалися в рамках кримінального провадження №12025170570000330).
З набранням вироком законної сили арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 вересня 2025 року (справа №539/3363/25) - скасувати.
На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави: грошові кошти 200 грн. купюра №ЄВ0415145 та мобільний телефон «Redmi M2006C3MNG», які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області в м. Лубни, вул. Монастирська 4.
Речові докази:
Експертний пакет №3589639 в якому відповідно висновку експерта № СЕ-19/117-25/14604-НЗПРАП від 03.07.2025 знаходиться наркотичний засіб - метадон, масою 0,024 г., 0,025 г., 0,024 г. – який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області в м. Лубни, вул. Монастирська 4 - знищити;
Грошові кошти на суму 237 грн., які було видано оперативним покупцем ОСОБА_9 , під час проведення оперативної закупки 27.06.2025 у ОСОБА_6 , що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та залишено при матеріалах кримінального провадження – повернути власнику;
Фіскальний чек, який було видано оперативним покупцем ОСОБА_9 , під час проведення оперативної закупки 27.06.2025 у ОСОБА_6 , що визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та залишено при матеріалах кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження;
Експертний пакет № 5391499 в якому відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-25/21451-НЗПРАП від 30.09.2025 знаходяться три з половиною пігулки метадону, які є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, масою 0,081 г. - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області в м. Лубни, вул. Монастирська 4 - знищити;
Експертні пакети № 6061212, № 6061209, № 6061210, № 6061211, № 6061208, №6353387, № 6353379 № 6353381, які є додатками висновку № СЕ-19/117-25/21672-ФХД від 06.11.2025 та в яких знаходяться фрагмент аркушу паперу з нанесеним на нього зразком спеціальної хімічної речовини, якою помічалися грошові кошти під час проведення оперативної закупки у ОСОБА_6 17.09.2025, змиви з лівої та правої руки ОСОБА_6 , а також контрольний зразок марлевого тампону до змивів з рук, - знищити; 
Сорочку жіночу зеленого кольору, штани жіночі джинсові синього кольору, кросівки жіночі з написом «Рита», що вилучені в ході проведення обшуку квартири, де проживала ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 21 грн., пачку вологих серветок, жіноче дзеркальце «Риску», банківську картку AT «Полтавабанк» № НОМЕР_1 , пачку цигарок «Parliament», дві запальнички, гребінець, дві дитячі іграшки, постанову по справі про адміністративне правопорушення №728691 – що вилучені під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області в м. Лубни, вул. Монастирська 4 - повернути власнику ОСОБА_6 ;
Паперову відомість (медична документація) на ім`я ОСОБА_13 – що визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області в м. Лубни, вул. Монастирська 4 - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку надіслати або вручити учасникам судового провадження.

Головуюча суддя       ОСОБА_1