ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р.  м. Київ Справа №911/2776/25 

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 6, оф. 521)
до Фізичної особи-підприємця Нечай Наталії Петрівни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 381369,79 грн
Суддя Третьякова О.О.
Секретар судового засідання Капля Є.В.
Представники сторін:
від позивача: Воронков О.М. 
від відповідач: не з`явився 
Обставини справи:
В вересні 2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Нечай Наталії Петрівни (далі - відповідач) 381369,79 грн, з яких 223772,37 грн заборгованості за тілом кредиту, 157246,22 грн заборгованості за процентами, 58,47 грн 3% річних та 292,73 грн інфляційних втрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невиконання відповідачем як позичальником зобов`язань з повернення тіла кредиту та сплати інших платежів за кредитними договорами від 26.11.2019 №011/9713/733316, від 10.01.2020 №011/9713/00781267, від 26.11.2019 №011/9713/00733313 та від 23.10.2019 №011/9713/00691680, укладеними відповідачем із АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», право вимоги за якими відступлено позивачу.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.09.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2776/25 за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті справи, підготовче засідання у справі призначено на 09.10.2025. Ухвала суду від 16.09.2025 про відкриття провадження у справі доставлена позивачу в електронний кабінет ЄСІТС, а відповідачу, який не має зареєстрованого електронного кабінету, направлена рекомендованим поштовим відправленням від 18.09.2025 №0601193860030, яке вручене відповідачу 30.09.2025.
09.10.2025 підготовче засідання у справі не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному, ухвалою суду від 14.10.2025 підготовче засідання перепризначено на 13.11.2025. Ухвала суду від 14.10.2025 доставлена позивачу в електронний кабінет ЄСІТС, а відповідачу направлена рекомендованим поштовим відправленням від 15.10.2025 №R067018842073, яке вручене відповідачу 24.10.2025.
В підготовче засідання 13.11.2025 сторони не з`явились, ухвалою суду від 13.11.2025 підготовче засідання було відкладено на 04.12.2025. Ухвала суду від 13.11.2025 доставлена позивачу в електронний кабінет ЄСІТС, а відповідачу направлена рекомендованим поштовим відправленням від 28.11.2025 №R067048109761, яке вручене відповідачу 19.12.2025.
В підготовче засідання 04.12.2025 сторони не з`явились, клопотань про відкладення підготовчого засідання не заявляли, ухвалою від 04.12.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 22.01.2026. Ухвала суду від 04.12.2025 доставлена позивачу в електронний кабінет ЄСІТС, а відповідачу направлена рекомендованим поштовим відправленням від 11.12.2025 №R067056233528 яке вручене відповідачу 12.01.2026.
У судове засідання 22.01.2026 з`явився позивач, не з`явився відповідач, протокольною ухвалою судове засідання було відкладено на 11.02.2026. Про відкладення судового засідання відповідачу направлено ухвалу суду від 22.01.2026 рекомендованим поштовим відправленням від 03.02.2026 №R067092902703, яке відділенням пошти за місцезнаходженням відповідача повернуто до суду 26.03.2026 без вручення адресату, причина невручення відповідачу згідно з даними трекінгу «Укрпошти» – за закінченням терміну зберігання. 
В судове засідання 11.02.2026 з`явився позивач, який просив задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача також 25000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач, будучи обізнаним про розгляд справи судом, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, про причини неявки та неподання відзиву суд не повідомляв.
Щодо неявки відповідача суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.
За приписами частини 1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до частини 1 ст.2 та частини 1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач був повідомлений про наявність справи №911/2776/25, оскільки йому рекомендованими поштовими відправленнями були направлені ухвали суду у цій справі. Крім того, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
При цьому відповідно до частини 7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває. 
Також відповідно до частини 4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, одержувати чи не одержувати адресовану стороні поштову кореспонденцію у відділенні поштового зв`язку є правом самої сторони, яким сторона розпоряджається на власний розсуд, а тому у разі невчинення самою стороною дій щодо фактичного одержання у розумний строк адресованої такій стороні поштової кореспонденції вказана суб`єктивна поведінка не може розглядатись як порушення права сторони на участь в судовому засіданні і відповідач має самостійно нести ризик невчинення ним дій щодо одержання у розумний строк адресованої йому поштової кореспонденції.
Відповідач про поважні причини неявки та ненадання відзиву суд не повідомляв. Відповідно до частини 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи викладене, дійшов висновку про можливість розгляду справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи. 
За результатами з`ясування обставин справи, перевірки їх доказами та проведення судових дебатів у судовому засіданні 11.02.2026 після перерви судом оголошено вступну та резолютивну частини цього рішення суду. 
Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд
встановив:
1. Щодо утворення заборгованості відповідача за кредитним договором №011/9713/00691680 від 23.10.2019 та виникнення у позивача права вимоги заборгованості:
23.10.2019 між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» в якості кредитора та Фізичною особою-підприємцем Нечай Наталією Петрівною (відповідачем у цій справі) в якості позичальника був укладений Кредитний договір №011/9713/00691680 (далі – Кредитний договір-1).
Відповідно до умов пункту 1.1 цього Кредитного договору-1 банк (АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ») зобов`язався надати відповідачу-позичальнику кредитні кошти в сумі 91000,00 грн, надалі – Кредит.
Кінцевим терміном погашення Кредиту відповідно до пункту 1.3 цього Кредитного договору-1 є 23.10.2022 (обумовлена договором дата погашення Кредиту). 
Додатковою угодою №1 від 29.12.2020 до Кредитного договору-1 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ФОП Нечай Н.П. погодили, зокрема, що Кінцевим терміном погашення відповідачем Кредиту у Кредитному договорі-1 є 23.11.2023 та визначили оновлений графік погашення заборгованості позичальником.
Відповідно до пункту 2.1 Кредитного договору-1 протягом всього строку фактичного користування Кредитом Позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати Кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 24% річних, в т.ч. за користування Кредитом після настання кінцевого терміну погашення Кредиту, визначеного пунктом 1.3 Договору.
Банк-кредитор виконав свої зобов`язання за Кредитним договором-1, надавши відповідачу-позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами цього договору, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» від 13.04.2022 за період з 13.04.2019 по 13.04.2020, відповідно до якої банком 24.10.2019 відповідачу-позичальнику перераховані кредитні кошти в сумі 91000,00 грн із призначенням платежу – «видача кредиту по КД №011/9713/00691680 від 23.10.2019 та листа клієнта №05 від 23.10.2019 для (на розвиток бізнесу)».
Як вбачається із зазначеної банківської виписки від 13.04.2022 та розрахунку заборгованості за Кредитним договором №011/9713/00691680 від 23.10.2019, який складений станом на 13.12.2021 Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», заборгованість відповідача за тілом кредиту станом на 13.12.2021 перед АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» становила 73672,49 грн (в тому числі прострочена заборгованість – 14218,66 грн), заборгованість за процентами – 14198,76 грн (в тому числі прострочена заборгованість – 13229,92 грн).
В подальшому 30.11.2021 було укладено договір №114/2-47, відповідно до якого АТ РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/9713/00691680 від 23.10.2019.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/9713/00691680 від 23.10.2019.
18.02.2025 було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/9713/00691680 від 23.10.2019.
Відповідно до Додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025 №18-02/25 Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги до відповідача-боржника за кредитним договором №011/9713/00691680 від 23.10.2019 на загальну суму 122894,94 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 73672,49 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 49222,45 грн.
Таким чином, у ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (позивача) виникло право вимоги до відповідача за простроченою заборгованістю за кредитним договором №011/9713/00691680 від 23.10.2019 (Кредитним договором-1) в загальній сумі 122894,94 грн.
2. Щодо утворення заборгованості відповідача за кредитним договором №011/9713/733316 від 26.11.2019 та виникнення у позивача права вимоги заборгованості:
26.11.2019 між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» в якості кредитора та Фізичною особою-підприємцем Нечай Наталією Петрівною (відповідачем у цій справі) в якості позичальника був укладений Кредитний договір №011/9713/733316 (далі – Кредитний договір-2).
Відповідно до умов пункту 1.1 цього Кредитного договору-1 банк (АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ») зобов`язався надати відповідачу-позичальнику як клієнту в межах Поточного ліміту кошти (Кредит), а відповідач-позичальник як клієнт зобов`язався повернути банку Кредит та сплатити проценти за його користування. 
Пунктом 1.2 цього Кредитного договору-2 його сторони визначили, що максимальний ліміт Кредиту становить 250000,00 грн.
Відповідно до пункту 1.4 цього Кредитного договору-2 строк кредиту становить 24 місяці і закінчується 26.11.2021 (обумовлена договором дата погашення Кредиту).
Відповідно до пункту 1.5 цього Кредитного договору-2 процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та становить 29,9% річних.
Відповідно до пункту 4.2 Кредитного договору-2 відповідач-клієнт зобов`язався до 10 числа включно кожного місяця, наступного за звітним місяцем користування Кредитом, сплатити банку обов`язковий платіж в розмірі 15% власної заборгованості перед банком, але не менше фіксованої суми, встановленої тарифами банку. 
Банк-кредитор виконав свої зобов`язання за Кредитним договором-2, надавши відповідачу-позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами цього договору, що підтверджується банківською випискою по картковому рахунку відповідача № НОМЕР_1 в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» від 08.08.2025 за період з 26.11.2019 по 30.11.2021, з якої вбачається утворення у відповідача перед банком станом на 30.11.2021 заборгованості з овердрафту в сумі 8273,26 грн.
Як вбачається із зазначеної банківської виписки від 08.08.2025 та розрахунку заборгованості за Кредитним договором №011/9713/733316 від 26.11.2019, який складений станом на 30.12.2021 Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», заборгованість відповідача за дозволеним овердрафтом станом на 30.12.2021 перед АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» становила 8273,26 грн, заборгованість за процентами – 27,11 грн.
В подальшому 30.11.2021 було укладено договір №114/2-47, відповідно до якого АТ РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/9713/733316 від 26.11.2019.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/9713/733316 від 26.11.2019.
18.02.2025 було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/9713/733316 від 26.11.2019.
Як вбачається із Додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025 №18-02/25 та розрахунку заборгованості відповідача, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 18.02.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги до відповідача-боржника за кредитним договором №011/9713/733316 від 26.11.2019 на загальну суму 8651,57 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8273,26 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 27,11 грн, заборгованість за нарахованими інфляційними втратами – 292,73 грн та заборгованість за нарахованими 3% річних – 58,47 грн.
Таким чином, у ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (позивача) виникло право вимоги до відповідача за простроченою заборгованістю за кредитним договором №011/9713/733316 від 26.11.2019 (Кредитним договором-2) в загальній сумі 8651,57 грн.
3. Щодо утворення заборгованості відповідача за кредитним договором №011/9713/00733313 від 26.11.2019 та виникнення у позивача права вимоги заборгованості:
26.11.2019 між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» в якості кредитора та Фізичною особою-підприємцем Нечай Наталією Петрівною (відповідачем у цій справі) в якості позичальника був укладений Кредитний договір №011/9713/00733313 (далі – Кредитний договір-3). 
Відповідно до умов пункту 1.1 цього Кредитного договору-3 банк (АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ») зобов`язався надати відповідачу-позичальнику кредитні кошти в сумі 83000,00 грн, надалі – Кредит.
Кінцевим термін погашення Кредиту відповідно до пункту 1.3 цього Кредитного договору-3 є 26.11.2022 (обумовлена дата погашення Кредиту).
Додатковою угодою №1 від 29.12.2020 до Кредитного договору-3 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ФОП Нечай Н.П. погодили, що Кінцевим терміном погашення Кредиту у Кредитному договорі №3 є 26.11.2023, та визначили оновлений графік погашення заборгованості відповідачем-позичальником.
Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 Кредитного договору-3 протягом строку фактичного користування Кредитом до Кінцевого терміну погашення Кредиту, визначеного пунктом 1.3. Договору, включно Позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати Кредитору Проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 28% річних. У випадку неповернення Кредиту в Кінцевий термін погашення Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитору Проценти, що розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 28% річних та нараховуються на залишок фактичної заборгованості за Кредитом (в т.ч. простроченої) з дня, наступного за Кінцевим терміном погашення Кредиту до дня фактичного погашення Кредиту.
Банк-кредитор виконав свої зобов`язання за Кредитним договором-3, надавши відповідачу-позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами цього договору, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» від 13.04.2022 за період з 13.04.2019 по 13.04.2020, відповідно до якої банком 26.11.2019 відповідачу-позичальнику перераховані кредитні кошти в сумі 83000,00 грн із призначенням платежу – «видача кредиту по КД №011/9713/00733313 від 26.11.2019».
Як вбачається із зазначеної банківської виписки від 13.04.2022 та розрахунку заборгованості за Кредитним договором №011/9713/00733313 від 26.11.2019, який складений станом на 13.12.2021 Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», заборгованість відповідача за тілом кредиту станом на 13.12.2021 перед АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» становила 70111,00 грн (в тому числі прострочена заборгованість – 12922,57 грн), заборгованість за процентами – 15406,20 грн (в тому числі прострочена заборгованість – 14491,88 грн).
В подальшому 30.11.2021 було укладено договір №114/2-47, відповідно до якого АТ РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/9713/733316 від 26.11.2019.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/9713/733316 від 26.11.2019.
18.02.2025 було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/9713/733316 від 26.11.2019.
Відповідно до Додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025 №18-02/25 Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги до відповідача-боржника за кредитним договором №011/9713/733316 від 26.11.2019 на загальну суму 124564,21 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 70111,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 54453,21 грн.
Таким чином, у ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (позивача) виникло право вимоги до відповідача за простроченою заборгованістю за кредитним договором №011/9713/733316 від 26.11.2019 (Кредитним договором-3) в загальній сумі 124564,21 грн.
4. Щодо утворення заборгованості відповідача за кредитним договором №011/9713/00781267 від 10.01.2020 та виникнення у позивача права вимоги заборгованості:
10.01.2020 між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» в якості кредитора та Фізичною особою-підприємцем Нечай Наталією Петрівною (відповідачем у цій справі) в якості позичальника був укладений Кредитний договір №011/9713/00781267 (далі – Кредитний договір-4). 
Відповідно до умов пункту 1.1 цього Кредитного договору-4 банк (АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ») зобов`язався надати відповідачу-позичальнику кредитні кошти в сумі 90000,00 грн, надалі – Кредит.
Кінцевим термін погашення Кредиту відповідно до пункту 1.3 цього Кредитного договору-4 є 10.01.2023 (обумовлена дата погашення Кредиту).
Додатковою угодою №1 від 29.12.2020 до Кредитного договору-4 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ФОП Нечай Н.П. погодили, зокрема, що Кінцевим терміном погашення Кредиту у Кредитному договорі №3 є 10.12.2023, та визначили оновлений графік погашення заборгованості відповідачем-позичальником.
Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 Кредитного договору-3 протягом строку фактичного користування Кредитом до Кінцевого терміну погашення Кредиту, визначеного пунктом 1.3. Договору, включно Позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати Кредитору Проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 26% річних. У випадку неповернення Кредиту в Кінцевий термін погашення Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитору Проценти, що розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 26% річних та нараховуються на залишок фактичної заборгованості за Кредитом (в т.ч. простроченої) з дня, наступного за Кінцевим терміном погашення Кредиту до дня фактичного погашення Кредиту.
Банк-кредитор виконав свої зобов`язання за Кредитним договором-4, надавши відповідачу-позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами цього договору, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» від 13.04.2022 за період з 13.04.2019 по 13.04.2020, відповідно до якої банком 10.01.2020 відповідачу-позичальнику перераховані кредитні кошти в сумі 90000,00 грн із призначенням платежу – «видача кредиту по КД №011/9713/00781267 від 10.01.2020 та листа клієнта №1 від 10.01.2020».
Як вбачається із зазначеної банківської виписки від 13.04.2022 та розрахунку заборгованості за Кредитним договором №011/9713/00781267 від 10.01.2020, який складений станом на 13.12.2021 Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», заборгованість відповідача за тілом кредиту станом на 13.12.2021 перед АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» становила 71715,62 грн (в тому числі прострочена заборгованість – 16055,28 грн), заборгованість за процентами – 15740,48 грн (в тому числі прострочена заборгованість – 15587,22 грн).
В подальшому 30.11.2021 було укладено договір №114/2-47, відповідно до якого АТ РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/9713/00781267 від 10.01.2020.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/9713/00781267 від 10.01.2020.
18.02.2025 було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/9713/00781267 від 10.01.2020.
Відповідно до Додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025 №18-02/25 Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги до відповідача-боржника за кредитним договором №011/9713/00781267 від 10.01.2020 на загальну суму 125259,07 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 71715,62 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 53543,45 грн.
Таким чином, у ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (позивача) виникло право вимоги до відповідача за простроченою заборгованістю за кредитним договором №011/9713/00781267 від 10.01.2020 (Кредитним договором-4) в загальній сумі 125259,07 грн.
5. Отже, загальна сума простроченої заборгованості відповідача за Кредитними договорами-1, 2, 3 та 4, право вимоги якої набув позивач, становить 381369,79 грн (122894,94 + 8651,57 + 124564,21 +125259,07 =381369,79), яка включає в себе: 223772,37 грн заборгованості за тілом кредиту, 157246,22 грн заборгованості за процентами, 292,73 грн інфляційних втрат та 58,47 грн 3% річних.
6. В квітні 2021 року Фізична особа-підприємець Нечай Наталія Петрівна (відповідач у справі) припинила свою підприємницьку діяльність (дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця: 12.04.2021), що підтверджується загальнодоступними даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
7. Звертаючись в вересні 2025 до Господарського суду Київської області з цим позовом до відповідача про стягнення заборгованості в загальній сумі 381369,79 грн, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зазначених грошових зобов`язань з повернення кредиту, а також нарахованих процентів, інфляційних втрат та 3% річних, що виникли з укладених відповідачем кредитних договорів, право вимоги заборгованості по яких набув позивач.
8. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. 
9. Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, які підтверджуються наявними у справі письмовими та електронними доказами, суд виходить з того, що між банком (Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК») як кредитором та відповідачем як позичальником на підставі Кредитних договорів-1, 2, 3 та 4 виникли майнові правовідносини за кредитним договором.
Так, пунктом 1 частини 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Згідно із ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У ст.629 Цивільного кодексу України закріплений основоположний принцип договірного права «pacta sunt servanda», відповідно до якого договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст.525 та 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно з положеннями ст.1054 параграфа 2 глави 71 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини 1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 
Також відповідно до частини 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Також, згідно з частиною 2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Наявними у справі доказами, а саме виписками по рахунку відповідача та розрахунками та заборгованості відповідача за кредитними договорами №011/9713/00691680 від 23.10.2019, №011/9713/733316 від 26.11.2019, №011/9713/00733313 від 26.11.2019 та №011/9713/00781267 від 10.01.2020, які не спростовані відповідачем, підтверджується фактична видача банком-кредитором відповідачу кредитних коштів та утворення у відповідача-позичальника простроченої заборгованості за вказаними кредитними договорами в загальній сумі 381369,79 грн у зв`язку із настанням кінцевого строку погашення кредиту (кредитів) та неповерненням кредитних коштів відповідачем-позичальником.
Також, наявними у справі письмовими підтверджується перехід до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (позивача у справі) права вимоги за вказаними Кредитними договорами-1, 2, 3 та 4 на підставі:
- договору №114/2-47 від 30.11.2021 відступлення права вимоги, відповідно до якого банк - АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступив на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Кредитними договорами-1, 2, 3 та 4; 
- договору №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлю-продаж) право вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», в свою чергу, відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Кредитними договорами-1, 2, 3 та 4;
- та договору №18-02/25 від 18.02.2025 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в свою чергу, відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (позивача у справі) права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Кредитними договорами-1, 2, 3 та 4.
Вказані докази, наявні у матеріалах справи, відповідачем не спростовані.
Відповідно до положень ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Також відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також пунктом 1 частини 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Відповідач факту отримання ним кредитних коштів не заперечив та не спростував, доказів належного виконання зобов`язань за Кредитними договорами-1, 2, 3 та 4 щодо повернення тіла кредиту та сплати нарахованих процентів, інфляційних втрат та 3% річних в повному обсязі суду не надав, документально підтверджені вимоги позивача про стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами в загальній сумі 381369,79 грн не спростував.
Відповідно до частини 1 ст.15 та частини 1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини 2 ст.16 Цивільного кодексу України).
Отже, з огляду на вказані приписи ст.ст.16, 512, 612, 629, 625, 1050 та 1054 Цивільного кодексу України та умов кредитних договорів, суд дійшов висновку про те, що прострочена заборгованість відповідача за кредитними договорами в загальній сумі 381369,79 грн, яка включає в себе: 223772,37 грн заборгованості за тілом кредиту, 157246,22 грн заборгованості за процентами, 292,73 грн інфляційних втрат та 58,47 грн 3% річних, матеріалами справи підтверджена та підлягає стягненню з відповідача як боржника на користь позивача. 
При цьому припинення відповідачем своєї діяльності як фізичної особи-підприємця до подання позову у цій справі не перешкоджає розгляду справи в господарському суді, оскільки спір виник з виконання кредитного договору, укладеного відповідачем в статусі фізичної особи-підприємця. Тобто стороною правочину виступав відповідач як фізична особа - підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус сторони у зобов`язанні. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18.
Відповідно до частин 1 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
10. Висновок суду та розподіл судових витрат:
Таким чином, позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення 223772,37 грн заборгованості за тілом кредиту, 157246,22 грн заборгованості за процентами, 292,73 грн інфляційних втрат та 58,47 грн 3% річних підлягають задоволенню повністю. 
У зв`язку із повним задоволенням позовних вимог витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 4576,44 грн відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Крім того, позивачем у цій справі заявлено до розподілу витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.
Суд зазначає, що частинами 1 та 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частинами 1, 2 та 3 статті 126 цього Кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (частина 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.
Судом встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 27000,00 грн позивачем надано копії:
- Договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, укладеного позивачем із Адвокатським об`єднанням «Лігал Асістанс»;
- розцінок на послуги Адвокатського об`єднанням «Лігал Асістанс» від 01.11.2023;
- заявки №645 від 01.07.2025 на надання юридичної допомоги, якою позивач погодив надання правових послуг Адвокатським об`єднанням позивачу по супроводу примусового стягнення заборгованості з ФОП Нечай Наталії Петрівни на загальну суму 27000,00 грн;
- витяг з Акта №15 від 31.07.2025 про надання юридичної допомоги, відповідно до якого позивач погодив надання правових послуг Адвокатським об`єднанням позивачу по супроводу примусового стягнення заборгованості з ФОП Нечай Наталії Петрівни, загальна вартість послуг - 27000,00 грн, що включає в себе такі послуги: 1) надання усної консультації з вивченням документів – 2 години, вартість – 4000,00 грн; 2) надання письмової консультації з вивченням документів (за фіксованою вартістю), вартість – 3000,00 грн; 3) складання позовної заяви про стягнення боргу для подання до суду – 6 годин, вартість – 18000,00 грн.
Суд зазначає, що у постанові від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/16322/18.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.
Надаючи оцінку наданим позивачем доказам понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд відмічає, що заявлені позивачем позиції правових послуг №1 (надання усної консультації з вивченням документів – 2 години, вартість – 4000,00 грн) та №2 (надання письмової консультації з вивченням документів, вартість – 3000,00 грн) не відповідають критерію неминучості витрат сторони у судовій справі, оскільки само по собі вивчення документів та консультації не відносяться до представництва та захисту прав клієнта (позивача) у суді та частково можуть охоплюватись (є складовою) позицією №3 (складання позовної заяви про стягнення боргу для подання до суду – 6 годин, вартість – 18000,00 грн).
Щодо заявлених позивачем витрат у позиції №3 (складання позовної заяви про стягнення боргу для подання до суду – 6 годин, вартість – 18000,00 грн) суд відмічає, що позов у цій справі №911/2776/25 з ціною 381369,79 грн про стягнення документально підтвердженої заборгованості з боржника є однією із звичайних (поточних) судових справ для позивача, основними видами діяльності якого є надання фінансових послуг, зокрема викуп проблемної кредитної заборгованості у банків та мікрофінансових організацій.
У зв`язку із вищевикладеним та виходячи із критеріїв реальності та співмірності витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що для цілей розподілу між сторонами та наступного відшкодування за рахунок відповідача вказані витрати позивача на професійну правничу допомогу у справі підлягають обмеженню до розміру 15000,00 грн.
Отже, суд на підставі ст.126 та ст.129 Господарського процесуального кодексу України приходить до висновку про те, що відшкодуванню за рахунок протилежної сторони (відповідача) підлягають витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн, а решта цих витрат залишається на позивачеві.
Керуючись ст. 2, 4 - 9, 11, 13, 14, 18, 20, 73 - 80, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до Фізичної особи-підприємця Нечай Наталії Петрівни про стягнення 223772,37 грн заборгованості за тілом кредиту, 157246,22 грн заборгованості за процентами, 292,73 грн інфляційних втрат та 58,47 грн 3% річних – задовольнити. 
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Нечай Наталії Петрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 6, оф. 521, код ЄДРПОУ 42640371) 223772 (двісті двадцять три тисячі сімсот сімдесят дві) грн 37 коп. заборгованості за тілом кредиту, 157246 (сто п`ятдесят сім тисяч двісті сорок шість) грн 22 коп. заборгованості за процентами, 292 (двісті дев`яносто дві) грн 73 коп. інфляційних втрат, 58 (п`ятдесят вісім) грн 47 коп. 3% річних, 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн 44 коп. витрат по сплаті судового збору та 15000 (п`ятнадцять тисяч) витрат на професійну правничу допомогу.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 21.07.2026.

Суддя О.О. Третьякова