Провадження №2/748/1222/26	
 	Єдиний унікальний № 748/1188/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року	м. Чернігів	

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Костюкової Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Зеленської О.В., 
за участю представника позивача – адвоката Святної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :
20 квітня 2026 року, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача,  ОСОБА_2 , на її користь, аліментів на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання, але не більше ніж як до досягнення дитиною 23 років, оскільки син навчається на денній формі навчання в Карл-Северінг-Беруфсколеджі для ремесел і техніки міста Білефельд в Німеччині за напрямком будівельна та деревообробна техніка та потребує матеріальної допомоги. Відповідач може надавати фінансову допомогу на період навчання сина, однак добровільно її не надає.
Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, та призначено розгляд справи з повідомленням сторін на 03 червня 2026 року. 
03.06.2026 судове засідання було відкладено на 17.07.2026 на 14.00 год, у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання.
У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Зазначила, що ОСОБА_3 навчається в Карл-Северінг-Беруфсколеджі для ремесел і техніки міста Білефельд в Німеччині за напрямком будівельна та деревообробна техніка. Відповідно до довідки про період навчання, яка долучена до матеріалів справи хоча термін навчання і вказано до кінця липня 2026 року, фактично дитина продовжить навчання у даному навчальному закладі з 1 серпня 2026 року і надалі, у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. В матеріалах справи міститься подана ним заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, просить визначити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина у частці, яка при складанні з часткою аліментів, які він сплачує на користь позивача на неповнолітню дитину, в загальному розмірі не перевищувала 1/3 частки від його доходів. 
Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав та міркувань.

Як установлено в ході судового засідання, сторони по справі з 19.08.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20.11.2018 розірвано рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області ЄУ№748/2625/18 від 18.10.2018 року. (а.с.6) 
Відповідно до свідоцтва про народження серії « НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . (а.с.7)
Відповідно до свідоцтва про народження серії « НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.8)
Згідно судового наказу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03.10.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03 жовтня 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (а.с.10)
28.02.2020 ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_6 і після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка ОСОБА_7 , підтвердженням чого є свідоцтво про шлюб серії « НОМЕР_3 . (а.с.9)
З довідки начальника відділу Центру надання адміністративних послуг Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №10.1-2/102 від 31.03.2026, вбачається, що позивачка разом з сином, ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.13) 
Відповідно до довідки про відвідування школи Карл-Северінг-Беруфсколедж, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_2 , відвідує курс навчання – однорічне навчання в Беруфсфахшуле, напрям будівельна і деревообробна техніка. Навчання з 27.08.2025, відвідує школу до липень 2026 року. (а.с.14-16)
Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.
За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
В п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:
досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;
продовження ними навчання;
потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;
наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Розглядаючи аналогічну справу, Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2020 року у справі №521/16267/18 (провадження №61-20458св19) дійшов наступного правового висновку, а саме, «Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Конструкція даної статті передбачає обов`язок батьків утримувати своїх дітей, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, надавати таку допомогу до досягнення ними двадцяти трьох років або до припинення навчання. Тобто нормами даної статті не передбачено обов`язку саме продовження навчання.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У відповідності до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.
Як слідує з доводів позову та доданих до нього документів ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання разом з матір`ю, навчається, а отже потребує матеріальної допомоги. Також, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є особою працездатного віку та має дохід.
Враховуючи досліджені судом обставини справи, доводи позову та часткове визнання позову відповідачем, з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, наявність на утриманні у відповідача малолітньої доньки, стану здоров`я відповідача, матеріального стану сина, те, що обов`язок по утриманню ОСОБА_3 є рівною мірою як батька так і матері, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини всіх його доходів з часу подання позивачем заяви і до закінчення дитиною навчання, тобто до 31 липня 2026 року. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення матеріальних потреб повнолітньої дитини, яка навчається, виходячи з доходу відповідача, та не порушить прав сторін. 
Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.12, 13, 43, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354-355 ЦПК України, ст.ст.182, 199-200 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання – задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 20.04.2026 року й до закінчення навчання 31 липня 2026 року, але не більш як до досягнення 23 років .
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу «Стягнення судового збору»).

Рішення в частині стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя Т.В.Костюкова