П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/41846/25	

Категорія:11101000 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
Місце ухвалення: м. Одеса
Дата складання повного тексту:16.03.2026р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого – Бітова А.І.
суддів – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року у справі за позовом селянського господарства "Іванівське" до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2025 року селянського господарства (далі – СГ) "Іванівське" звернулося до суду з позовом до Державної податкової служби (далі – ДПС) України, Головного управління (далі – ГУ) ДПС у Одеській області про:
- визнання протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області №13256270/31206671 від 09 вересня 2025 року, №13371885/31206671 від 16 жовтня 2025 року, №13256267/31206671 від 09 вересня 2025 року, №13278445/31206671 від 16 вересня 2025 року, №13380628/31206671 від 21 жовтня 2025 року, №13415326/31206671 від 04 листопада 2025 року, №13343328/31206671 від 07 жовтня 2025 року, №13322823/31206671 від 30 вересня 2025 року, №13371875/31206671 від 16 жовтня 2025 року, №13309771/31206671 від 25 вересня 2025 року, №13287895/31206671 від 18 вересня 2025 року; 
- зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Селянського господарства "Іванівське" №1 від 01 вересня 2025 року, №1 від 04 жовтня 2025 року, №2 від 01 вересня 2025 року, №3 від 08 вересня 2025 року, №3 від 08 жовтня 2025 року, №4 від 20 жовтня 2025 року, №8 від 24 вересня 2025 року, №7 від 16 вересня 2025 року, №2 від 08 жовтня 2025 року, №6 від 18 вересня 2025 року, №4 від 12 вересня 2025 року датою їх подання на реєстрацію.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що на вимогу податкового органу направлено первинні документи, але незважаючи на їх подання, прийняті рішення яким відмовлено у реєстрації ПН в ЄРПН з підстав наданням платником податку копій документів, ймовірно складених із порушенням законодавства. Такі рішення є протиправними, позивач просив задовольнити позовні вимоги, оскільки надані документи в сукупності підтверджують здійснення господарської операції та обґрунтованість видання податкових накладних.
Відповідач – ГУ ДПС в Одеській області позов не визнав, вказуючи, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є правомірними, а надіслані позивачем пояснення та додані документи неможливо вважати достатніми для розкриття та підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних. Обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача.
Податковий орган стверджував, що надані на розгляд комісії є сумнівними та ймовірно складені із порушенням законодавства. 
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року позовна заява СГ "Іванівське" про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволена.
Визнано протиправними та скасувано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області №13256270/31206671 від 09 вересня 2025 року, №13371885/31206671 від 16 жовтня 2025 року, №13256267/31206671 від 09 вересня 2025 року, №13278445/31206671 від 16 вересня 2025 року, №13380628/31206671 від 21 жовтня 2025 року, №13415326/31206671 від 04 листопада 2025 року, №13343328/31206671 від 07 жовтня 2025 року, №13322823/31206671 від 30 вересня 2025 року, №13371875/31206671 від 16 жовтня 2025 року, №13309771/31206671 від 25 вересня 2025 року, №13287895/31206671 від 18 вересня 2025 року.
Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Селянського господарства "Іванівське" №1 від 01 вересня 2025 року, №1 від 04 жовтня 2025 року, №2 від 01 вересня 2025 року, №3 від 08 вересня 2025 року, №3 від 08 жовтня 2025 року, №4 від 20 жовтня 2025 року, №8 від 24 вересня 2025 року, №7 від 16 вересня 2025 року, №2 від 08 жовтня 2025 року, №6 від 18 вересня 2025 року, №4 від 12 вересня 2025 року датою їх подання на реєстрацію.
Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області на користь позивача судовий збір у розмірі 16 654,00 грн та суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн.
Стягнуто з ДПС України на користь позивача судовий збір у розмірі 16 654,00 грн та суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.
В апеляційній скарзі ГУ ДПС в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Апелянт вказав про неврахування судом першої інстанції, що обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача.
Також, документи, які були подані на розгляд комісії є сумнівними та ймовірно складені із порушенням чинного законодавства.
Апелянтом зазначено, що суд першої інстанції проігнорував позицію Верховного суду від 21 жовтня 2019 року у справі №640/4480/Г9, в якій вказано, що підставою для формування сум податкового кредиту з ПДВ, підставою для формування ПН та, відповідно, підставою для реєстрації ПН є реальне виконання господарських операцій, які є об`єктом оподаткування.
Відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат позивача на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000,00грн.
У відзиві позивача на апеляційну скаргу зазначено, що доводи скарги не спростовують висновків суду, ґрунтуються на переоцінці доказів і не містять обставин, які свідчили б про неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Також, у відзиві вказано, що безпідставними є й доводи скарги щодо витрат на професійну правничу допомогу. Суд першої інстанції вже застосував критерії співмірності і зменшив заявлений позивачем розмір витрат з 10 000,00 грн до 3 000,00 грн., подальше її зменшення є необґрунтованим.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
11 листопада 2024 року між СГ "Іванівське" та підприємством з іноземними інвестиціями "ВАЙТЕРРА Україна" укладено договір поставки №OF-02144.
01 серпня 2025 року між СГ "Іванівське" та ФГ "ЗЛАГОДА-2011" укладено договір перевезення вантажу №1.
03 вересня 2025 року між СГ "Іванівське" та ФГ "ГОСПОДАРСТВО ЛЕВИЦЬКИХ" укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажом №1.
16 вересня 2025 року між СГ "Іванівське" та СГ "ОБРІЙ" укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажом №1.
СГ "Іванівське" складено та направлено на реєстрацію податкові накладні №1 від 01 вересня 2025 року, №1 від 04 жовтня 2025 року, №2 від 02 вересня 2025 року, №3 від 09 вересня 2025 року, №3 від 10 жовтня 2025 року, №4 від 22 жовтня 2025 року, №8 від 26 вересня 2025 року по господарським операціям з підприємством з іноземними інвестиціями "ВАЙТЕРРА Україна", яке було перейменовано в підприємство з іноземними інвестиціями "БУНГЕ ЮКРЕЙН", №7 від 16 вересня 2025 року, №2 від 08 жовтня 2025 року по господарським операціям з підприємством фермерським господарством "ЗЛАГОДА-2011" (ЄДРПОУ 37257475), №6 від 18 вересня 2025 року по господарським операціям з підприємством Селянське господарство "ОБРІЙ), №4 від 12 вересня 2025 року по господарським операціям з підприємством Фермерське господарство "ГОСПОДАРСТВО ЛЕВИЦЬКИХ" (ЄДРПОУ 36267854).
За результатами обробки податкових накладних, документ доставлено до ДПС України, реєстрація зупинена з підстав, що податкові накладні складено платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. 
На пропозицію відповідача позивачем до контролюючого органу надано відповідні пояснення з додатками, а саме, договорами поставки, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, актами списання дизельного палива, банківськими виписками, відомостями по банківським рахункам, відомостями по складу, картками складського обліку, поясненнями, договорами оренди та перевезення вантажу, актами наданих послуг, договорами оренди техніки з екіпажом.
Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області №13256270/31206671 від 09 вересня 2025 року, №13371885/31206671 від 16 жовтня 2025 року, №13256267/31206671 від 09 вересня 2025 року, №13278445/31206671 від 16 вересня 2025 року, №13380628/31206671 від 21 жовтня 2025 року, №13415326/31206671 від 04 листопада 2025 року, №13343328/31206671 від 07 жовтня 2025 року, №13322823/31206671 від 30 вересня 2025 року, №13371875/31206671 від 16 жовтня 2025 року, №13309771/31206671 від 25 вересня 2025 року, №13287895/31206671 від 18 вересня 2025 року, з підстав надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства (Додаткова інформація: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарі (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; наявність податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.
Не погодившись із рішеннями комісії ГУ ДПС в Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем і його контрагентами, а також враховуючи те, що такі документи були надані контролюючому органу, у Головного управління ДПС в Одеській області не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації досліджуваних податкових накладних.
Суд враховує, що предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, п.п.201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, п.п.3, 4, 5, 7, 8, 9 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).
Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.
Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України.
За правилами п.61.1 та п.61.2 ст. 61 ПК України податковий контроль – система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у ст. 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Положеннями ст. 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до ст. 39 цього Кодексу.
Відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання Товарів/послуг платник податку – продавець Товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання Товарів/послуг, є для покупця таких Товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При цьому реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п.201.16 ст. 201 ПК України).
Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок №1165 та Порядок розгляду скарги, відповідно), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Згідно з п.5 та п.6 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, який склав та/або подав податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18.
У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом одинадцятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Так, суд першої інстанції встановив, що за результатами подання податкових накладних на реєстрацію, позивач отримав квитанції згідно яких реєстрацію податкових накладних було зупинено, підстава п.8 Критеріїв ризиковості та запропоновано надати додаткові пояснення та документи, без конкретного переліку.
Позивачем до комісії регіонального рівня подано повідомлення та копії документів, що підтверджують реальність проведених операцій (тобто, перелічені усі документи, зазначені у п.5 Порядку №520).
Законодавство не висуває вимоги до платника податків у разі зупинення реєстрації податкової накладної сканувати та надавати на адресу контролюючого органу всю власну бухгалтерію.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
У свою чергу Критерії ризиковості платника податку наведені у додатку 1 до Порядку №1165 є вичерпним.
Також, колегія суддів звертає увагу, що у рішенні необхідно зазначити, яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Зі спірних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних вбачається, що вони не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містять загальні фрази про те, що в реєстрації відмовлено з підстав ненадання/часткового надання додаткових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отримані повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Викладена загальна правова норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення податкового органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії та породжують неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, у постановах від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18, від 10 квітня 2020 року по справі №819/330/18, від 18 червня 2020 року по справі №824/245/19-а, від 03 жовтня 2023 року по справі №380/4146/22.
Верховний Суд у постанові від 02 квітня 2019 року (справа №822/1878/18) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
В постанові від 22 липня 2019 року по справі №815/2985/18 Верховного Суду наявні висновки, які є сталою судовою практикою щодо вимог до актів індивідуальної дії. В постанові зазначено, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Правова позиція подібного змісту щодо застосування вище наведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 16 квітня 2019 року у справі №826/10649/17, від 28 жовтня 2019 року у справі №640/983/19.
Недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 29 січня 2026 року у справі за №160/29956/24.
Колегія суддів встановила, що позивач надав контролюючому органу копії документів на власний розсуд, оскільки апелянтом в квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено які саме конкретно документи та в підтвердження якої обставини необхідно подати.
Позивачем були надані документи, які підтверджували фактичне здійснення операції, кількісні та вартісні показники цієї операції та були достатніми для реєстрації податкових накладних, зворотного апелянтом не доведено.
Апелянтом не обґрунтовано, чому надані пояснення та докази не були враховані при прийнятті рішень, не надані докази розгляду та оцінки цих доказів на засіданні Комісії.
Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних повинне містити чіткі підстави для такої відмови – Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року у справі №0340/1641/18, від 11 липня 2023 року у справі №П/811/1153/17.
Колегія суддів окремо звертає увагу на те, що підстави відмови у реєстрації податкових накладних – надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, не узгоджується із зауваженнями апелянта, викладеними при зупиненні реєстрації податкової накладної.
Які конкретно із поданих позивачем документів (їх копій) складені або оформлені із порушеннями законодавства та у чому саме полягають такі порушення апелянтом у рішенні не зазначено.
З огляду на вищевикладене, оскаржуване рішення про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.
Стосовно посилання апелянта ГУ ДПС в Одеській області на постанову Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі №640/4480/Г9, апеляційний суд зазначає, що за даними ЄДРСР відсутня інформація щодо справи №640/4480/Г9 та щодо ухвалення Верховним Судом 21 жовтня 2019 року будь-якого рішення в справі за таким номером.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог СГ "Іванівське".
Щодо доводів апелянта про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.
В позові представник позивача зазначив, що витрати на правничу допомогу складають 10 000,00 грн.
В підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн позивач додав до позовної заяви витяг з договору про надання правничої допомоги №10/11/2025 від 10 листопада 2025 року, протокол погодження гонорару від 10 листопада 2025 року у фіксованому розмірі 10 000,00 грн.
Судом першої інстанції стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн., оскільки, таке відшкодування є співмірним зі складністю справи та витраченим адвокатом часом.
Варто зазначити, що апелянт, заявляючи про те, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом є завищеним, не надав жодного доказу у підтвердження вказаної позиції та належним чином її не обґрунтував.
Колегія суддів наголошує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17.
Фактично доводи апеляційної скарги в цій частині зводяться лише до того, що позивачем не доведено співмірність понесених витрат з критеріями, визначеними ч.5 ст. 134 КАС України.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.
Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 15 липня 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.