Справа № 143/697/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2026 року м.Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі: 
головуючого - судді Сича С.М.,
з участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов мотивовано тим, що 19.09.2000 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 , який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №38.
Позивачка та відповідач спільних неповнолітніх дітей не мають.
Підставою для звернення до суду із вказаним позовом стало те, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного, спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та цінності, стосунки між подружжям зіпсувалися, шлюб фактично припинив своє існування.
Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. 
За таких обставин стверджує, що збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим.
15.06.2026 року суддею ухвалено відкрити провадження у справі та розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 14-15). 
Позивачка та її представник адвокат Самородова О.П., в судове засідання не з`явилися, проте від останньої до суду надійшла заява в які вона просить позовну заяву розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі (а. с. 22).
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду надійшла заява в якій він просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу, та вважає що розмір заявлених витрат на надання правничої допомоги є завищеним (а.с.24).
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.09.2000 року між сторонами зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №38 (а.с. 4).
Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу.
Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Статтею 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні до суду із позовною заявою позивачем згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №2.701103633.1 від 08.06.2026 року сплачено судовий збір у розмірі 1311 грн. 20 коп. (а. с. зворот 6).
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 
Відповідно до положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2026 року становить 3328 грн. 00 коп.
За подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму в сумі - 1331 (одна тисяча триста тридцять одна ) грн. 20 коп.
Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то із нього на користь позивачки необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Крім того, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.
Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із наступного.
За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.  За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Враховуючи вищевказане, суд вважає вимогу стосовно стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача передчасною, оскільки позивачкою та її представником на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу не подано підтверджуючих документів (договорів, рахунків тощо).
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 258, 259, 263-265, 279, 351, 352, 354 ЦПК України суд, - 
ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що зареєстрований 19.09.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №38 - розірвати.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову за платіжною інструкцією №2.701103633.1 від 08.06.2026 року, в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 24.08.2026 року.

Суддя