Справа № 644/9196/26 
Провадження № 3/644/1941/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
03 вересня 2026 року м. Харків

Суддя Індустріального районний суд міста Харкова Ритов Я.М., розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, рнокпп НОМЕР_1 , раніше не судимого, не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП; ч. 5 ст. 126 КУпАП; ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП; ч. 3 ст. 130 КУпАП; ч. 3 ст. 130 КУпАП,

встановив:

05.07.2026 року, в 16 год. 54 хв. в м. Харків, вул. Миру, 94, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, днз НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість. Від проходження огляду у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ, за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18^А, з метою встановлення наркотичного сп`яніння, відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року двічі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, згідно якого: «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
05.07.2026 року, в 16 год. 54 хв. в м. Харків, вул. Миру, 94, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, днз НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а. ПДР - «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії».
06.07.2026 року, в 05 год. 18 хв. в м. Харків, проспект Героїв Харкова, 302^А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, днз НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ №3, з метою встановлення наркотичного сп`яніння, відмовився. Правопорушення вчинено ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, згідно якого: «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
06.07.2026 року, в 05 год. 18 хв. в м. Харків, проспект Героїв Харкова, 302А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, днз НОМЕР_2 , при цьому будучи позбавленим права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а. ПДР - «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії».
07.07.2026 року, в 13 год. 10 хв. в м. Харків, проспект Олександрівський, 73, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, днз НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, порушення мови, вирежене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду стан наркотичного сп`яніння закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ № 3, у лікаря - нарколога, відмовився. Правопорушення вчинене двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, згідно якого: «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
07.07.2026 року, в 13 год. 10 хв. в м. Харків, проспект Олександрівський, 73, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, днз НОМЕР_2 , без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а. ПДР - «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії».
Постановою суду від 03.09.2026 вказані адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер справи № 644/9196/26.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.
Аналіз викладених вище обставин неявки ОСОБА_1 в судове засідання, що його було належно повідомлено про розгляд відносно нього даної справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи з метою уникнення відповідальності.
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимоги ст. 268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення притягуваного про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки притягуваного у судові засідання неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 126 КУпАП та ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Суддя, розглянувши адміністративні матеріали, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.
Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абз. 2,4 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст.52 цього Закону). За положеннями ч. 2 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії.
За змістом абзаців 3 та 5 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.
Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за частиною третьою статті 130 КУпАП передбачена за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом встановлено, що постановою Індустріального районного суду міста Харкова від 24.02.2026 по справі № 644/1190/26, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Постановою Індустріального районного суду міста Харкова від 17.07.2026 по справі № 644/5019/26, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 51 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 20 років 9 місяців 11 днів без оплатного вилучення та без конфіскації транспортного засобу. 
Згідно довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .
Наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія свідчить про те, що останній знає Правила дорожнього руху, оскільки умовою отримання такого посвідчення є складання обов`язкового іспиту на знання цих Правил. При цьому, презюмоване знання закону є принципом права, згідно з яким закон поширюється на кожного, навіть якщо особа і не знає про нього. Незнання вимог діючого законодавства не є підставою для звільнення особи від передбаченої законом відповідальності та закриття провадження у справі, що кореспондується з положеннями ст. 68 Конституції України.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).
Відповідно до п. 2, 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відтак, встановлення наявності ознак сп`яніння відноситься до компетенції поліцейського при спілкування з водієм, який наділяється такими повноваженнями, зокрема і вказаною Інструкцією, а спростувати такі дії водій може у встановленому законом порядку, а саме проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу або проходженням медичного огляду.
Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Розділом III Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.
Зокрема визначено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 1); огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (пункт 3); метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (пункт 4); за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 15); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16).
Також, в сенсі положень ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського.
У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи щодо обставин складання адмініматеріалів відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП; ч. 3 ст. 130 КУпАП; ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Зафіксовані відеозаписами обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджені відеозаписи фіксують реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, мають достатньо високу інформативність, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер.
Наявними відеозаписами чітко зафіксовані факти керування транспортним засобом водієм – ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та складання адміністративних матеріалів за ч. 3 ст. 130 КУпАП; ч. 3 ст. 130 КУпАП; ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи вищезазначені відомості відеозаписів, суд дійшов висновку, що працівники поліції об`єктивно та законно, у всіх зазначених вище випадках, розцінили дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки працівники поліції запропоновували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 жодного разу не вживав активних дій, які могли свідчити про його реальне бажання пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ, посилаючись на незаконність дій працівників поліції.
Крім того, всі вимоги поліцейських про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в кожному випадку, були чіткими і зрозумілими для сприйняття, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 не було об`єктивних підстав для не проходження оглядів на стан наркотичного сп`яніння, що, у свою чергу, свідчить про умисне бажання уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.
Суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував вимоги п. 2.5 ПДР України, що свідчить про умисний характер вчинених правопорушень, відповідно до ст. 10 КУпАП, у зв`язку з чим, такі дії ОСОБА_1 були вірно розцінені працівниками поліції як відмови від вказаного проходження оглядів на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Належить також зазначити, що саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за вимогою працівника поліції в установленому порядку є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння чи ні.
Дослідженими матеріалами справи встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджуються протоколами про адміністративне правопорушення:
- серії ЕПР 1 № 711398 від 05.07.2026 року;
- серії ЕПР 1 № 711805 від 06.07.2026 року;
- серії ЕПР 1 № 713020 від 05.07.2026 року,
складеним уповноваженими посадовими особами у встановленому законом порядку, які є документами, що офіційно засвідчують факти вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, даними дисків з відеозаписами з портативних нагрудних відеореєстраторів, досліджених в судовому засіданні, постановою Індустріального районного суду міста Харкова від 24.02.2026 по справі № 644/1190/26, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та постановою Індустріального районного суду міста Харкова від 17.07.2026 по справі № 644/5019/26, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі 51 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 20 років 9 місяців 11 днів без оплатного вилучення та без конфіскації транспортного засобу.
Враховуючи наявність відеозаписів події у цій справі, у суду відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколів про адміністративні правопорушення:
- серії ЕПР 1 № 711398 від 05.07.2026 року;
- серії ЕПР 1 № 711805 від 06.07.2026 року;
- серії ЕПР 1 № 713020 від 05.07.2026 року,
з урахуванням усіх доказів у справі. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність. Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.
Крім того, відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений вичерпний перелік ознак наркотичного сп`яніння, що узгоджується із тими ознаками, які були виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 , а тому, суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколів:
- серії ЕПР 1 № 711398 від 05.07.2026 року;
- серії ЕПР 1 № 711805 від 06.07.2026 року;
- серії ЕПР 1 № 713020 від 05.07.2026 року,
відповідали вимогам цієї інструкції.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою – четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознаки означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Норма ч. 5 ст. 126 КУпАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися, також, спеціальними Законами.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 2.1.а. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Органом поліції ОСОБА_1 інкримінується повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Отже, для встановлення події та складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП в даному випадку необхідно встановити факт повторного протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Судом встановлено, що:
05.07.2026 року, в 16 год. 54 хв. в м. Харків, вул. Миру, 94, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, днз НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а. ПДР - «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії».
06.07.2026 року, в 05 год. 18 хв. в м. Харків, проспект Героїв Харкова, 302А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, днз НОМЕР_2 , при цьому будучи позбавленим права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а. ПДР - «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії».
07.07.2026 року, в 13 год. 10 хв. в м. Харків, проспект Олександрівський, 73, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, днз НОМЕР_2 , без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а. ПДР - «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії».
Обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, настали в момент повторно протягом року керування ним транспортним засобом, як особою, яка не мала права керування транспортними засобами, що підтверджується змістом досліджених у судовому засіданні наступних доказів:
-протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 711409 від 05.07.2026 року;
-протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 711806 від 06.07.2026 року;
-протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 712999 від 07.07.2026 року,
а також: відомостями з ІП «Адмінпрактика», в яких зазначено, що 12.03.2026 року, ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, постанова ЕНА № 6814579 і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень та даними дисків з відеозаписами, оглянутими в судовому засіданні.
Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , неодноразово порушивши вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами повторно протягом року.
Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.
Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП; ч. 5 ст. 126 КУпАП; ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП; ч. 3 ст. 130 КУпАП; ч. 3 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з усіма матеріалами справи.
При накладенні адміністративного стягнення, з метою в подальшому припинення вчинення правопорушень останнім, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, відповідно до якої при вчиненні особою двох або більше адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому ОСОБА_1 , слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Згідно з ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
З урахуванням вищенаведеної норми права, суд вважає за необхідне приєднати до стягнення за цією постановою у виді десяти років позбавлення права керування транспортними засобами частину не відбутого аналогічного стягнення, застосованого Індустріальним районним судом м. Харкова 17.07.2026. Всього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами має бути застосовано на строк 25 років.
Згідно відомостей, які містяться в п. 6 протоколів про адміністративне правопорушення: серії 711398 від 05.07.2026 року; серії ЕПР 1 № 711409 від 05.07.2026 року; серії ЕПР 1 № 711805 від 06.07.2026 року; серії ЕПР 1 № 711806 від 06.07.2026 року; серії ЕПР 1 № 713020 від 05.07.2026 року; серії ЕПР 1 № 712999 від 07.07.2026 року, транспортний засіб SKODA OCTAVIA, днз НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості вирішити питання про конфіскацію транспортного засобу чи його оплатне вилучення, оскільки транспортний засіб не перебуває у приватній власності порушника. 
Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.
Обставин, що пом`якшують відповідальність та обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за вчинене правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції. Саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (29 червня 2017 року), Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії», при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізен проти Росії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Згідно з ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними та громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Згідно ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом, який виніс постанову.
Виходячи з положень ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України.
Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.
Керуючись ст.ст. 33, 36, 126, 130, 221, 130, 252, 283, 284, 298, 300- 304 КУпАП, суддя

постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 126 КУпАП; ч. 5 ст. 126 КУпАП; ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП; ч. 3 ст. 130 КУпАП; ч. 3 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню:
- за правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке було вчинено 05.07.2026 року, у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок (ГУК у Харківській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача – UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету – 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу;
- за правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке було вчинено 06.07.2026 року, у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок (ГУК у Харківській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача – UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету – 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу;
- за правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке було вчинено 07.07.2026 року, у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок (ГУК у Харківській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача – UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету – 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу;
- за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке було вчинено 05.07.2026 року, у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок (ГУК у Харківській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача – UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету – 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без конфіскації транспортного засобу;
- за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке було вчинено 06.07.2026 року, у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок (ГУК у Харківській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача – UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету – 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без конфіскації транспортного засобу;
- за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке було вчинено 07.07.2026 року, у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок (ГУК у Харківській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача – UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету – 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без конфіскації транспортного засобу.
На підставі ст. 36 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піддати адміністративному стягненню за більш тяжке правопорушення та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок (ГУК у Харківській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача – UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету – 21081300), який підлягає стягненню в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення та без конфіскації транспортного засобу.
На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, до призначеного адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок, який підлягає стягненню в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення та без конфіскації транспортного засобу, приєднати частину застосованого Індустріальним районним судом м. Харкова 17.07.2026 року стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом та остаточно позбавити ОСОБА_1 права керування транспортним засобом на строк 25 років без оплатного вилучення та без конфіскації 
Відповідно до положень ст.ст. 307–308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 102 000 (сто дві тисячі) гривень.
На підставі ст. 40^-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (код за ЄДРПОУ) – 37993783, банк отримувача- Казначейство України(ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету – 22030106).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили. 

Суддя Я.М.Ритов

04 вересня 2026 р. м.Харків

Суддя Ритов Я. М.