ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року	 	Справа № 921/657/25	
місто Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі	
головуючий суддя:	Рим Т. Я.,	
судді:	Манюк П. Т.,	
 	Прядко О. В.,	
за участю секретаря судового засідання Кришталь М. Б., розглянув у відкритому судовому засіданні 	
апеляційну скаргу: 	Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя",	
на рішення:	Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2026 (повний текст рішення складено 06.03.2026, суддя Охотницька Н. В.),	
у справі:	№ 921/657/25,	
за позовом:	Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" (надалі – СГ ТОВ "Нове життя", Апелянт або Позивач),	
до відповідача:	Лановецької міської ради (надалі – Лановецька МР або Відповідач),	
про:	скасування рішення та визнання права власності на нерухоме майно.	
У судовому засіданні взяли участь представники:	
позивача:	Собчук Петро Володимирович,	
відповідача:	Шевчук Наталія Олегівна, Блажейчук Тарас Васильович.	
I. ВСТУП
1. Спір у цій справі стосується обставин реформування колективного підприємства, яке у різні періоди здійснювало діяльність під назвами Колгосп "Нове життя", Селянська спілка "Нове життя" та Товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя", а також обставин створення СГ ТОВ "Нове життя".
2. Ключовим питанням спору є наявність чи відсутність правонаступництва СГ ТОВ "Нове життя" щодо прав та обов`язків зазначеного колективного підприємства, зокрема права на нерухоме майно, яке рішенням виконавчого комітету Лановецької МР від 25.07.2024 № 217 взято на облік як безхазяйне.
II. ПРОЦЕДУРИ
Історія розгляду справи
3. СГ ТОВ "Нове життя" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Лановецької МР про скасування рішення про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та визнання права власності на це майно.
4. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Позивач вважає себе власником низки об`єктів нерухомого майна, розташованих на території Лановецької міської територіальної громади за межами с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області, зокрема: споруди піднавісу тракторної бригади, будівель складів (для зберігання паливо-мастильних матеріалів та мінеральних добрив), будівлі пункту штучного запліднення, кормоцеху, нежитлового приміщення (кузні), свинарника, зерноскладу, майстерні тракторної бригади, прохідної з вагою та споруди ваги, а також будівлі тваринницької ферми.
5. Позивач стверджує, що спірні об`єкти перебували у власності колективного сільськогосподарського підприємства (надалі – КСП), яке в різні періоди функціонувало під назвами Колгосп "Нове життя", Селянська спілка "Нове життя" (надалі – СС "Нове життя"), Товариство власників земельних та майнових паїв "Нове життя" (надалі – ТОВ "Нове життя), та у процесі його реформування у 2000-2001 роках перейшли до СГ ТОВ "Нове життя" як правонаступника.
6. На підтвердження правонаступництва та набуття права на майно Позивач посилається на протоколи загальних зборів, установчі документи, доповнення до статуту, журнал реєстрації змін, договір схову, передаточний акт приймання-передачі майна від 02.10.2001 та інші документи.
7. Підставою для звернення до суду стало те, що виконавчий комітет Лановецької МР рішенням від 25.07.2025 № 217 взяв зазначені об`єкти на облік як безхазяйне нерухоме майно, а також відмовив у присвоєнні їм адресних номерів з мотивів недоведеності правонаступництва. На думку Позивача такі дії Відповідача свідчать про невизнання його права власності, порушують майнові інтереси товариства та зумовлюють необхідність судового захисту шляхом визнання права власності і скасування рішення про взяття майна на облік як безхазяйного.
8. Предметом позову (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) є:
8.1. Скасування рішення виконавчого комітету Лановецької МР від 25 липня 2024 року № 217.
8.2. Визнання права власності на будівлі та споруди, що знаходяться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці, Кременецького району, Тернопільської області а саме: споруду піднавісу тракторної бригади, будівля складу (для розміщення паливо-мастильних матеріалі будівлю складу (для розміщення мінеральних добрив), будівлю пункту штучного запліднення, будівлю кормоцеху, нежитлове приміщення (кузню), будівлі свинарника, зерноскладу, майстерні тракторної бригади, прохідної з вагою та споруди ваги, а також будівлю тваринницької ферми.
9. Підставою позову є невизнання Відповідачем права власності Позивача на спірне майно.
10. Рішенням від 02.03.2026 місцевий суд відмовив у задоволенні позовних вимог. Своє рішення мотивував тим, що Позивач не довів належними та допустимими доказами факту реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства "Нове життя" (надалі – КСП) та, відповідно, свого правонаступництва щодо прав і обов`язків такого підприємства.
11. Суд виходив із того, що створення СГ ТОВ "Нове життя" у 2000 році є утворенням нової юридичної особи, яка існувала паралельно з КСП до моменту його ліквідації у 2001 році, що виключає правонаступництво. При цьому рішення вищого органу управління КСП про реорганізацію (злиття, приєднання, поділ чи перетворення), яке є обов`язковою передумовою правонаступництва, у матеріалах справи відсутнє.
12. Суд також зазначив, що протоколи зборів, на які посилається Позивач, свідчать лише про процес реформування шляхом виходу членів КСП із земельними та майновими паями та створення на їх основі нового господарського товариства, а не про реорганізацію КСП як юридичної особи. 
13. Крім того, суд указав, що поданий передавальний акт складено без належного підтвердження повноважень осіб, які його підписали, та без рішень уповноважених органів КСП про передачу майна, у зв`язку з чим не може вважатися належним доказом переходу права власності. Аналогічно, договір схову та інші документи не підтверджують набуття Позивачем права власності на спірне майно.
14. Окремо суд звернув увагу на відсутність у Єдиному державному реєстрі відомостей про правонаступництво позивача, а також на різні ідентифікаційні коди юридичних осіб, що, на думку суду, свідчить про створення нової, а не перетворення існуючої юридичної особи.
15. Суд дійшов висновку про відсутність належних доказів, які б підтверджували, що зазначене у позові майно відповідає майну, яке є предметом оскаржуваного рішення, та його належність Позивачу, а показання свідків визнав неналежними доказами.
16. З огляду на недоведеність правонаступництва, відсутність правовстановлюючих документів на майно та належної ідентифікації об`єктів, суд дійшов висновку про відсутність у Позивача порушеного права, що виключає можливість як визнання права власності, так і скасування рішення виконавчого комітету про взяття майна на облік як безхазяйного.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
17. Не погодившись із указаним рішенням, СГ ТОВ "Нове життя" подало апеляційну скаргу до Західного апеляційного господарського суду.
18. Ухвалою від 31.03.2026 Західний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження у справі, судове засідання призначив на 06.05.2026.
19. Учасники справи отримали ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі 31.03.2026, про що свідчать долучені до матеріалів справи довідки про доставку електронних листів (том 1, а. с. 136, 137).
20. Апеляційний господарський суд розглядав апеляційну скаргу в судових засіданнях 06.05.2026, 20.05.2026, 17.06.2026, 01.07.2026, 15.07.2026.
21. За результатами перегляду рішення суду першої інстанції апеляційний господарський суд ухвалив цю постанову, проголосивши її вступну та резолютивну частини.
III. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позиція Апелянта
22. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правонаступництва, вказавши, що реформування селянської спілки "Нове життя" не є реорганізацією, а також що у 2000-2001 роках існували дві окремі юридичні особи – СГ ТОВ "Нове життя" та КСП, що нібито виключає правонаступництво.
23. Із наданих доказів вбачається, що колгосп "Нове життя", селянська спілка "Нове життя" та товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя" є одним і тим же суб`єктом господарювання, який у різні періоди змінював назву та організаційно-правову форму, що підтверджується, зокрема, однаковим ідентифікаційним кодом 03783072 за даними органів статистики.
24. СГ ТОВ "Нове життя" утворено шляхом перетворення селянської спілки "Нове життя" / товариства власників земельних і майнових паїв. При цьому таке перетворення не розглядалося законодавством (стаття 37 Цивільного кодексу УРСР) як припинення юридичної особи, а відтак не переривало правонаступництва, у зв`язку з чим до товариства перейшли всі майнові права та обов`язки попередника.
25. СГ ТОВ "Нове життя" є єдиним правонаступником товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя" що підтверджується протоколом № 1 від 04.02.2000, яким прийнято рішення створити товариство на базі селянської спілки. Надалі передання майна відбулося за передавальним актом від 02.10.2001, а протоколом № 10 від цієї ж дати зафіксовано правонаступництво та внесено відповідні зміни до статуту, що оформлено доповненням від 06.10.2001 і зареєстровано у встановленому порядку.
26. Протоколом загальних зборів працівників від 13.03.2000 врегульовано порядок розпаювання майна та визначено, що засновниками СГ ТОВ "Нове життя" стають лише окремі члени КСП, тоді як інші члени отримують майнові та земельні паї. Водночас статутом СГ ТОВ "Нове життя" від 14.03.2000 передбачено, що колишні члени КСП, які передали товариству свої майнові та земельні паї в оренду (довірче управління), набувають статусу асоційованих членів товариства.
27. У розпорядженні СГ ТОВ "Нове життя" перебуває 508 із 625 майнових сертифікатів (або свідоцтв про право на спадщину щодо таких сертифікатів), виданих членам КСП. 
28. Суд першої інстанції не застосував наказ Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 № 63 "Про затвердження методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств" та Указ Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки", якими на той час прямо регулювався процес реформування КСП. Цими актами передбачено, що на базі КСП створюється підприємство-правонаступник, до якого переходять усі майнові права та обов`язки, що оформлюється передавальним актом та установчими документами. У цьому випадку саме так і відбулося: СГ ТОВ "Нове життя" створено рішенням зборів від 04.02.2000, а майно передано за передавальним актом від 02.10.2001. При цьому закон допускав тимчасове одночасне існування КСП і правонаступника.
29. Суд першої інстанції неправильно оцінив подані у справі докази та безпідставно відхилив їх у сукупності, чим порушив вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічної та повної оцінки доказів. Надані Позивачем докази в їх сукупності підтверджують належність спірного майна йому. Зокрема, показання свідків узгоджуються з письмовими доказами та підтверджують як створення СГ ТОВ "Нове життя" на базі КСП, так і передачу йому майна та здійснення правонаступництва. Майновий сертифікат свідчить про належність спірного майна до пайового фонду КСП, а акт комісії від 22.07.2024 фіксує фактичне використання цього майна СГ ТОВ "Нове життя".
30. Позивач утримував майно, фінансував його технічну інвентаризацію, відкрито і безперервно ним користувався. Із листування органів державної влади вбачається, що саме на СГ ТОВ "Нове життя" покладались зобов`язання КСП, що свідчить про визнання його правонаступництва.
31. Водночас оскаржуваним рішенням фактично не визнано право власності Позивача на спірне майно, що відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України є підставою для судового захисту.
32. Безпідставними є доводи Відповідача про недобросовісне володіння спірним майном через несплату податку на нерухомість. Адже Позивач використовує це майно у власній господарській діяльності, що відповідно до податкового законодавства звільняє його від оподаткування. Крім того, що завершенню оформлення права власності перешкоджали дії Відповідача.
33. Позиція Відповідача є суперечливою, оскільки, з одного боку, вказує на належність майна власникам майнових паїв, а з іншого – прийняв рішення про взяття цього ж майна на облік як безхазяйного. 
Відзив
34. Позиція Апелянта щодо правонаступництва є суперечливою: з одного боку він стверджує, що припинення КСП шляхом реорганізації не відбулося, а з іншого посилається саме на реорганізацію як підставу переходу прав до СГ ТОВ "Нове життя".
35. СГ ТОВ "Нове життя" створено 30.03.2000 як окрема юридична особа на підставі рішення зборів засновників, а не внаслідок реорганізації КСП, при цьому до 06.10.2001 одночасно існували дві різні юридичні особи з різними кодами ЄДРПОУ, що виключає правонаступництво. Позивач не надав доказів реорганізації КСП у будь-якій формі (злиття, приєднання, поділу, виділення чи перетворення), зокрема рішення вищого органу управління КСП. Навпаки, матеріалами справи підтверджується ліквідація КСП 06.10.2001, а не його реорганізація, що підтверджується відсутністю відомостей про правонаступництво в ЄДР.
36. СГ ТОВ "Нове життя" товариство було створене десятьма засновниками як окрема юридична особа, а колишні працівники КСП після його припинення були прийняті до товариства як наймані працівники.
37. Посилання Позивача на доповнення до статуту, журнал обліку змін та заяви свідків є безпідставним, оскільки реєстрація змін у 2001 році не підтверджена (наявна відмітка лише за 2011 рік), записи не узгоджуються з даними органів статистики, а заяви свідків оформлені з порушенням вимог Господарського процесуального кодексу України та не можуть підтверджувати юридичні факти, які мають встановлюватися документально.
38. Передавальний акт від 02.10.2001 не підтверджує набуття права власності, оскільки відсутнє рішення загальних зборів членів КСП про передачу майна, не підтверджені повноваження осіб, які його підписали, та не дотримано вимог законодавства щодо розпорядження майном колективної власності. Крім того, Позивач не надав доказів державної реєстрації права власності на спірне майно у встановленому на той час порядку, а сам акт не є правовстановлюючим документом.
39. СГ ТОВ "Нове життя" товариство було створене десятьма засновниками як окрема юридична особа, а колишні працівники КСП після його припинення були прийняті до СТОВ як наймані працівники.
40. Майновий сертифікат підтверджує лише право окремих осіб на пай у майні КСП, але не свідчить про правонаступництво товариства і не посвідчує його право власності на конкретні об`єкти. У майнових сертифікатах зазначено, що вони видані фізичним особам, а не СГ ТОВ "Нове життя", при цьому товариство не зверталося до міської ради за оформленням нових сертифікатів на своє ім`я. У зв`язку з цим такі документи не підтверджують набуття Позивачем права власності на спірне майно.
41. Власники майнових сертифікатів не здійснили виділення нерухомого майна в натурі та не оформили право власності на нього, у зв`язку з чим відомості про спірні об`єкти відсутні у Державному реєстрі речових прав. Це унеможливлює нарахування податку на нерухоме майно, оформлення користування земельними ділянками та надходження відповідних платежів до місцевого бюджету. Оспорюване рішення прийнято з метою встановлення належних власників майна та оформлення правовідносин щодо його використання.
42. Позивач не довів протиправності рішення, не довів відповідність майна у рішенні тим об`єктам, на які просить визнати право власності.
43. На момент проведення обстеження та складання акта комісії від 22.07.2024 Лановецькій МР не було відомо про існування передавального акта від 02.10.2001, оскільки цей документ Позивач надав лише листом від 02.07.2025 № 46. Відтак комісія здійснювала обстеження та формувала перелік майна на підставі фактично виявлених об`єктів нерухомості та наявної на той час інформації. Відмінності між актом комісії від 22.07.2024 та рішенням виконавчого комітету № 217 від 25.07.2024 зумовлені тим, що при прийнятті рішення враховувалися два акти комісії – від 17.07.2024 та від 22.07.2024. Крім того, частину виявлених об`єктів не було включено до рішення через їх аварійний або незадовільний технічний стан.
44. Несплата Позивачем податків та невжиття заходів щодо виконання відповідного податкового обов`язку свідчать про недобросовісний характер володіння спірним майном.
45. Отже, Позивач не довів правонаступництва, набуття права власності на майно та порушення своїх прав.
IV. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
46. Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
47. Рішення від 02.03.2026 Господарського суду Тернопільської області у цій справі оскаржується Позивачем в повному обсязі. 
48. Спір стосується захисту права власності на майно, яке, за твердженням Позивача, перейшло до нього від КСП внаслідок правонаступництва. 
49. Відтак суд апеляційної інстанції має перевірити обґрунтованість висновків суду першої інстанції про відсутність правонаступництва між СГ ТОВ "Нове життя" та КСП, недоведеність Позивачем права власності на спірне майно, а також відсутність порушення його прав чи інтересів оспорюваним рішенням.
Щодо правонаступництва СГ ТОВ "Нове життя"
Щодо створення та зміни організаційно-правових форм господарства "Нове життя"
50. СГ ТОВ "Нове життя" вважає себе правонаступником КСП, що в різні періоди здійснювало діяльність під назвами колгосп "Нове життя", селянська спілка "Нове життя", товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя".
51. Матеріали справи містять документи, які, за твердженням Позивача, підтверджують послідовну зміну організаційної форми цього господарства.
52. Відповідно до відомостей Головного управління статистики у Тернопільській області від 19.11.2024 (том 1, а. с. 15) колгосп "Нове життя" (ідентифікаційний код 3783072) зареєстровано 04.12.1988.
53. Відповідно до протоколу № 1 зборів уповноважених колгоспників колгоспу "Нове життя" від 19.01.1994 (присутні 190 осіб) (том 1, а. с. 22-23) вирішено створити Селянську спілку "Нове життя", здійснити умовний поділ землі площею 4,04 га між кожним колгоспним двором, а також умовно розподілити основні засоби між колгоспниками, які працювали в господарстві, з розрахунку 7,5 коп на 1 зароблений карбованець оплати праці.
54. Надалі голова колгоспу "Нове життя" звернувся до Лановецької районної державної адміністрації із заявою від 01.04.1994 (том 1, а. с. 20) про реєстрацію створеної на базі господарства селянської спілки "Нове життя".
55. Розпорядженням представника Президента України від 07.04.1994 № 81 "Про реєстрацію статутів селянських спілок "Волинь", "Перемога" та "Нове життя"" (том 1, а. с. 19) вирішено зареєструвати селянську спілку "Нове життя", а також зобов`язано Управління соціально-економічного розвитку РДА у п`ятиденний строк подати відомості про проведення реєстрації статуту, а загальний відділ РДА – у той самий строк повідомити про реєстрацію статуту органи державної статистики, податкову інспекцію та фінансовий відділ. Статут селянської спілки "Нове життя" зареєстровано (том 1, а. с. 21). 
56. Колективне підприємство селянська спілка "Нове життя" (зареєстровано 04.12.1991, що підтверджується відомостями Головного управління статистики у Тернопільській області від 19.11.2024 (том 1, а. с. 15).
57. Селянській спілці "Нове життя" 21.06.1996 видано Державний акт на право колективної власності на землю (том 1, а. с. 24-25), відповідно до якого їй передано 1'299,0 га землі для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Юськовецької сільської ради народних депутатів від 10 листопада 1995 року № 10.
58. Матеріали справи містять протоколи засідань правління селянської спілки "Нове життя" № 1 від 16.01.2000 (том 1, а. с. 29-32) та № 2 від 01.02.2000 (том 1, а. с. 33-37), які відображають вирішення питань її поточної діяльності.
59. До Єдиного державного реєстру 30.07.1997 внесено запис (№ 141) про юридичну особу – колективне підприємство сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя" (ідентифікаційний код 3783072) (том 1, а. с. 15).
60. Отже, наведені документи у своїй сукупності свідчать про функціонування одного й того ж господарства в різні періоди часу незалежно від зміни його найменування та організаційно-правової форми, що також підтверджується використанням однакового ідентифікаційного коду – 03783072.
Щодо обставин утворення СГ ТОВ "Нове життя" на базі КСП
61. Як убачається з відомостей Головного управління статистики у Тернопільській області від 19.11.2024 (том 1, а. с. 15-18), державну реєстрацію СГ ТОВ "Нове життя" (ідентифікаційний код 30786954) проведено 30.03.2000 (номер запису Ю010036).
62. Станом на 2000 рік правовідносини щодо створення та припинення юридичних осіб шляхом їх реорганізації або ліквідації, регулювалися, зокрема, нормами Цивільного кодексу УРСР, Закону України "Про підприємства в Україні", Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців".
63. Статтею 37 Цивільного кодексу УРСР (в редакції станом на 2000 рік) передбачено, що юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання). При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію. Порядок ліквідації і реорганізації юридичних осіб визначається законодавством Союзу РСР і постановами Ради Міністрів Української РСР. Порядок ліквідації і реорганізації кооперативних та інших громадських організацій може бути визначений їх статутами (положеннями).
64. Водночас положення статті 19 Закону України "Про господарські товариства", статті 34 Закону України "Про підприємства в Україні" та статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" передбачали, що припинення діяльності юридичної особи може здійснюватися шляхом її реорганізації, зокрема у формі перетворення.
65. Отже, безпідставними є доводи Апелянта про те, що перетворення юридичної особи не вважалося її реорганізацією та не мало наслідком припинення юридичної особи (див. пункт 24 цієї постанови).
66. При цьому наведеними у пункті 64 цієї постанови нормами передбачалося, що реорганізація юридичної особи, у тому числі шляхом перетворення, здійснювалося на підставі рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу або за рішенням суду. 
67. При цьому частиною 6 статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" передбачено, що при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства. Тобто в такому разі йдеться про універсальне правонаступництво.
68. Позивач вважає, що рішення про перетворення прийнято уповноваженим органом, посилаючись на загальні збори працівників Селянської спілки "Нове життя", проведені 04.02.2000. 
69. Так, загальними зборами працівників Селянської спілки "Нове життя" у кількості 90 осіб, що відбулися 04.02.2000, розглянуто такі питання:
69.1. Реформування агропромислового комплексу.
69.2. Скасування рішення загальних зборів від 11.12.1997 "Про затвердження схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї)".
69.3. Затвердження нової схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї).
69.4. Перенесення земель резервного фонду та визначення першочерговості розподілу земель.
69.5. Інші питання.
70. Зі змісту зазначених питань убачається, що їх розгляд загальними зборами Селянської спілки "Нове життя" був зумовлений насамперед прийняттям Указу Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки". 
71. Відповідно до підпункту а) пункту 1 цього указу було постановлено Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним та Севастопольській міській державним адміністраціям здійснити організаційні заходи щодо реформування протягом грудня 1999 року – квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом:
71.1. Забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі – приватні формування). Це право, гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України, не може бути обмежено рішеннями загальних зборів членів колективних сільськогосподарських підприємств або будь-якими іншими рішеннями.
71.2. Сприяння керівникам і спеціалістам колективних сільськогосподарських підприємств, що реформуються, у реорганізації зазначених підприємств і створенні на їх базі приватних формувань.
71.3. Запровадження обов`язкового укладання підприємствами, установами, організаціями, які використовують землю для сільськогосподарських потреб, договорів оренди земельної частки (паю), майнового паю з власниками цих часток, паїв з виплатою орендної плати у натуральній або грошовій формах.
71.4. Забезпечення встановлення сторонами договору оренди земельної частки (паю) розміру плати за її оренду на рівні не менше одного відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної частки (паю).
71.5. Збереження, по можливості, цілісності господарського використання приватними формуваннями землі та майна колишніх колективних сільськогосподарських підприємств на основі оренди земельних часток (паїв) і майнових паїв у групи власників цих часток, паїв.
71.6. Запровадження спрощеного порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю) та майнового паю органами місцевого самоврядування.
71.7. Виділення єдиним масивом земельних ділянок групі власників земельних часток (паїв), яка звернулася із заявами про відведення земельних ділянок в натурі, з метою спільного використання або надання в оренду цих ділянок.
71.8. Забезпечення суворого додержання встановленого порядку відведення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у разі їх виходу з колективних сільськогосподарських підприємств.
71.9. Зменшення вартості виготовлення документів, необхідних для одержання державного акта на право приватної власності на землю, для осіб, що виявили бажання одержати такий акт за плату, до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
71.10. Передачі окремих будівель, споруд, техніки, робочої і продуктивної худоби, птиці, знарядь праці тощо членам колективних сільськогосподарських підприємств – власникам земельних часток (паїв), які подали в установленому порядку заяву про відведення земельної ділянки в натурі, у рахунок погашення належних їм майнових паїв.
72. Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що зі змісту Указу Президента України випливає можливість реформування КСП як шляхом виходу їх членів із отриманням земельних та майнових паїв і подальшого створення на цій основі нових суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності, так і шляхом реорганізації таких підприємств в інші організаційно-правові форми юридичних осіб.
73. З рішення загальних зборів, оформленого протоколом № 1 від 04.02.2000 (том 1, а. с. 38-44), вбачається, що з питання реформування агропромислового комплексу вирішено створити на базі селянської спілки "Нове життя" СГ ТОВ "Нове життя" із укладенням договорів оренди земельних часток (паїв) у розмірі 1 % від вартості земельної частки (паю).
74. Водночас зазначений протокол не містить рішення про припинення попередньої юридичної особи (КСП) шляхом реорганізації (перетворення), визначення правонаступника (СГ ТОВ "Нове життя") та переходу до нього всіх прав і обов`язків. 
75. З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що протокол загальних зборів від 04.02.2000 не є доказом прийняття рішення про реорганізацію (перетворення) КСП, а тому посилання Позивача на нього є безпідставним.
76. При цьому з відомостей Головного управління статистики у Тернопільській області від 19.11.2024 (том 1, а. с. 15-18) вбачається, що колективне підприємство сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя" ліквідоване 06.10.2001, тоді як СГ ТОВ "Нове життя" зареєстровано ще 30.03.2000.
77. Із наведених даних убачається, що в реєстрі відсутні відомості як про правонаступника колективного підприємства сільськогосподарського товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя", так і про те, що СГ ТОВ "Нове життя" є правонаступником цього підприємства.
78. Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи: дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, дані про юридичних осіб – правонаступників.
79. Отже, відсутність відповідних даних у державному реєстрі не дає підстав вважати наявним правонаступництво у спірних правовідносинах.
80. Важливим є й те, що попередні юридичні особи, з якими Позивач пов`язує своє правонаступництво, мали інший ідентифікаційний код. Зокрема, Колгосп "Нове життя", СС "Нове життя" та ТОВ власників земельних і майнових паїв "Нове життя" обліковувалися за ідентифікаційним кодом 03783072, тоді як СГ ТОВ "Нове життя" зареєстроване з ідентифікаційним кодом 30786954.
81. Відповідно до пункту 15 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. № 118, у разі включення суб`єкта господарської діяльності до Державного реєстру йому присвоюються ідентифікаційний код і коди класифікаційних ознак. Суб`єктам підприємницької діяльності ідентифікаційний код присвоюється органами державної реєстрації під час реєстрації. Ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб`єктом протягом усього періоду його існування. У разі перереєстрації (створення) суб`єкта господарської діяльності, що є правонаступником прав і майнових зобов`язань свого попередника, за ним зберігається ідентифікаційний код попередника.
82. Отже, реєстрація Позивача за новим ідентифікаційним кодом свідчить про створення окремої юридичної особи, а не про перетворення КСП у СГ ТОВ "Нове життя". Цим спростовуються доводи Апелянта, зазначені в пункті 28 цієї про можливість паралельного (одночасного) існування юридичної особи та її правонаступника. 
83. Більше того, як обґрунтовано зауважив місцевий суд, наявні у матеріалах справи рішення зборів, оформлені протоколами, свідчать про те, що реформування КСП відбувалося не шляхом його реорганізації у формі перетворення, а іншим способом, передбаченим Указом Президента України від 03.12.1999 № 1529/99, а саме шляхом створення на його основі нових суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності, зокрема і СГ ТОВ "Нове життя".
84. Зокрема, тим самим протоколом № 1 від 04.02.2000 (том 1, а. с. 38-44), яким, зокрема, прийнято рішення про створення СГ ТОВ "Нове життя", одночасно зафіксовано рішення, спрямовані на реалізацію права членів спілки на вихід із господарства з отриманням земельних часток (паїв), а саме: затвердження нової схеми першочергового поділу земель у разі подання громадянами заяв про вихід із господарства із зобов`язанням дотримуватися такої схеми; здійснення обміну землями резервного фонду; визначення черговості розподілу земель у разі виходу громадян; призначення землевпорядника та створення комісії з наділу землі; забезпечення виходу громадян із спілки з виділенням їм земельних часток (паїв) відповідно до сертифікатів на право на земельну частку (пай).
85. Водночас матеріали справи містять протоколи, що стосуються вже діяльності СГ ТОВ "Нове життя", зокрема протокол № 2 від 02.04.2000 (том 1, а. с. 60-61), яким, серед іншого, затверджено акти інвентаризації основних засобів, визначено розмір пайового фонду у сумі 1'024,5 тис. грн та встановлено розмір майнового паю у співвідношенні до скоригованої оплати праці. Крім того, протоколом засідання ради СГ ТОВ "Нове життя" № 4 від 19.07.2001 (том 1, а. с. 73-74) запропоновано та затверджено розподіл основних засобів за окремими списками, зокрема у рахунок погашення заборгованості з оплати праці, для розрахунків з іншими кредиторами та для формування пайового фонду, а також прийнято рішення про створення узгоджувальної ради з питань розподілу майна селянської спілки "Нове життя".
86. Крім того, пайовики СС "Нове життя" провели загальні збори, за результатами яких склали протокол № 3 від 14.11.2001 (том 1, а. с. 77), яким затвердили списки власників майнових паїв СС "Нове життя" у кількості 625 осіб та зобов`язали комісію з розпаювання майна передати ці списки разом із переліком майна, виділеного під майнові паї, до Юськовецької сільської ради для оформлення сертифікатів на право власності на майно.
87. Отже, у спірних правовідносинах мав місце процес розпаювання майна КСП "Нове життя" із визначенням індивідуальних часток (паїв) його членів та подальшим їх розподілом, а також формування майна СГ ТОВ "Нове життя" за рахунок такого майна, що передавалося від пайовиків, що не підтверджує здійснення реорганізації у формі перетворення, яка передбачає перехід усіх прав і обов`язків від однієї юридичної особи до іншої (універсального правонаступництва).
88. На підтвердження доводів щодо наявності правонаступництва Позивач також посилається на документи, пов`язані зі створенням СГ ТОВ "Нове життя", його установчими документами, внесенням змін до статуту та оформленням передачі майна.
89. Зокрема, Позивач наводить протокол № 1 зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 14.03.2000 (том 1, а. с. 45), яким вирішено створити товариство, затвердити його статут та обрати директором ОСОБА_1 з наданням йому права розпорядчого підпису при здійсненні господарських операцій, а також протокол № 1 від 14.03.2000 зборів засновників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" (том 1, а. с. 46), яким вирішено обрати директором ОСОБА_2 . 
90. Статут СГ ТОВ "Нове життя", затверджений Управлінням Лановецької райдержадміністрації Тернопільської області 30.03.2000 (надалі – Статут) (том 1, а. с. 47-56), визначає товариство як підприємство, утворене на засадах угоди громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності, яке набуває статусу юридичної особи з моменту державної реєстрації. 
91. У пункті 5 Статуту передбачено, що колишні члени реорганізованого КСП, які здали в оренду (довірче управління) товариству належні їм майнові та земельні паї є асоційованими членами товариства. Для набуття статусу асоційованого члена зацікавлена особа подає заяву до зборів учасників про прийняття асоційованим членом товариства. Збори розглядають заяву на найближчих зборах і приймають відповідне рішення. День прийняття позитивного рішення по заяві є днем прийняття асоційованим членом товариства. В тому ж порядку здійснюється виведення особи за її заявою зі складу асоційованих членів. 
92. Згідно з пунктами 6.1, 6.2 Статуту майно товариства становлять основні фонди та обігові кошти, земля, а також інші цінності, вартість яких відображена на самостійному балансі товариства. Товариство є власником: майна, а також землі, переданих йому засновниками у власність; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності, одержаних доходів, а також іншого майна та землі, набутих на підставах не заборонених законом.
93. Позивач посилається на протокол № 10 від 02.10.2001 (том 1, а. с. 75) загальних зборів засновників СГ ТОВ "Нове життя" (за участю 10 засновників), яким вирішено внести зміни до статуту, передбачивши у статті 1 пункті 1.1.1 положення про те, що товариство є правонаступником товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя", а також обрано директором ОСОБА_3 . Доповнення № 0026 до Статуту, прийняте Лановецькою районною державною адміністрацією 06.10.2001 (том 1, а. с. 83), містить аналогічне положення про визначення СТОВ "Нове життя" правонаступником товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя". Державну реєстрацію зазначених змін проведено 14.04.2011.
94. Факт подання відповідних змін до реєстраційних документів Позивач підтверджує витягом із журналу обліку внесення змін до реєстраційних справ (том 1, а. с. 84-86), у якому 06.10.2001 за № 0026 здійснено запис щодо доповнень до Статуту СГ ТОВ "Нове життя" (ідентифікаційний код 30786954).
95. Крім того, Позивач долучив нову редакцію Статуту СГ ТОВ "Нове життя" (том 1, а. с. 87-90), затверджену протоколом загальних зборів засновників № 1/24 від 28.10.2024, відповідно до пункту 3.3 якої товариство визначено правонаступником Товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя".
96. Позивач посилається на передавальний акт приймання-передачі майна від 02.10.2001 (том 1, а. с. 76), складений головою комітету співвласників цілісного майнового комплексу ОСОБА_4 та головою зборів засновників СГ ТОВ "Нове життя" ОСОБА_5 , яким оформлено передачу у власність товариства майна від товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя", зокрема об`єктів виробничої інфраструктури (будівлі тваринницької ферми, складські приміщення, кормоцех, кузня, майстерня, автовага), інженерних споруд (водонапірна башта з насосною), а також транспортних засобів (ЗІЛ, ГАЗ-53) та іншого майна.
97. Оцінюючи наведені Позивачем документи у їх сукупності, колегія суддів погоджується із місцевим судом, що вони не підтверджують факту правонаступництва юридичної особи.
98. Зокрема, протоколи зборів засновників від 14.03.2000 та положення Статуту (див. пункти 89-92 цієї постанови) свідчать лише про створення товариства та визначення порядку його діяльності, однак не містять рішень про припинення попередньої юридичної особи шляхом реорганізації, визначення обсягу правонаступництва чи переходу до товариства всіх прав і обов`язків. Положення Статуту щодо участі колишніх членів КСП як асоційованих членів та формування майна товариства за рахунок переданих паїв, навпаки, свідчать про передачу майна від окремих осіб, а не про універсальне правонаступництво. До того ж для визначення правонаступництва не достатньо тільки рішення товариства, а необхідне рішення вищого органу управління КСП.
99. Посилання Позивача на протокол № 10 від 02.10.2001 та доповнення до Статуту, а також нову редакцію статуту щодо визначення товариства правонаступником (див. пункти 93-96 цієї постанови) не може бути прийнято як допустимий доказ, оскільки такі рішення прийняті самим товариством і не підтверджують наявності відповідного волевиявлення з боку вищого органу управління колективного підприємства щодо його припинення шляхом реорганізації та передачі прав і обов`язків. Нова редакція Статуту затверджена лише 28.10.2024, тобто значно пізніше аналізованих подій, і сама по собі не може підтверджувати обставини, які мали місце у 2000-2001 роках.
100. За висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 01.09.2020 у справі № 907/29/19 статут юридичної особи є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою правонаступництва щодо іншої юридичної особи, якщо таке правонаступництво не виникло відповідно до закону…
101. Передаточний акт від 02.10.2001 (див. пункт. 96 цієї постанови), у свою чергу, лише фіксує передачу окремого майна, однак не є документом, який засвідчує правонаступництво у розумінні законодавства.
102. Отже, наведені документи відображають окремі дії, пов`язані зі створенням товариства та передачею йому майна, проте не свідчать про здійснення реорганізації КСП у встановленому законом порядку та, відповідно, не підтверджують правонаступництва. Тому колегія суддів відхиляє аргументи Апелянта, зазначені у пункті 25 цієї постанови.
103. Доводи Апелянта щодо незастосування місцевим судом наказу Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 № 63 "Про затвердження Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств" (надалі – Наказ № 63) та Указу Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки" (надалі – Указ № 1529/99) (див. пункт 28 цієї постанови) колегія суддів відхиляє як безпідставні. Наказ № 63 прийнято 14.03.2001, тобто після створення та державної реєстрації СГ ТОВ "Нове життя" 30.03.2000, а відтак він не міг регулювати правовідносини, пов`язані зі створенням цього товариства. Щодо Указу № 1529/99, то, як уже було зазначено раніше, його положення не зводять процес реформування КСП винятково до реорганізації. Навпаки, цим актом передбачено можливість реалізації членами КСП права на вихід із підприємства із земельними та майновими паями та створення на цій основі нових суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.
104. Позивач факт свого правонаступництва також підтверджує заявами свідків від 28.10.2025, а саме:
104.1. ОСОБА_6 (том 1, а. с. 110-111), яка у 2003 році здійснювала державну реєстрацію суб`єктів господарювання на території Лановецького району, яка засвідчила про те, що зміни до установчих документів, які реєструвалися 2001-2004 роки здійснювалися за процедурою ідентичною, за якою було проведено зміни до установчих документів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове Життя", а саме зміни реєструвалися окремим доповненням, які були невід`ємною частиною установчих документів та реєструвалися у Журналі обліку внесення змін до реєстраційних справ суб`єктів підприємницької діяльності – юридичних осіб. Доповнення підписував голова або його заступник. В даному випадку доповненням було зареєстровано правонаступництво СГ ТОВ "Нове життя". Підтверджує, що зазначена інформація є правдивою та відповідає її особистим знанням. За необхідності готова з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.
104.2. ОСОБА_7 (том 1, а. с. 112-113), який в період 2000-2001 років був головою сільської ради в с. Юськівці Лановецького району і підтверджує, що сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове Життя" було правонаступником КСП в. с. Юськівці, яке в різні часи мало статус колгоспу "Нове життя", селянської спілки "Нове життя", товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя", і зокрема на той час виконавчий комітет сільської ради видавав майнові сертифікати (свідоцтва) при розпаюванні майна між членами цього КСП – сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове Життя".
104.3. ОСОБА_8 (том 1, а. с. 114-115), який заявляє, що в період 2000-2001 років був головою майнової комісії селянської спілки "Нове життя", воно ж товариство власників земельних майнових паїв "Нове життя" і повідомив, що в рамках виконання законодавства України, яке вимагало реформування колективних господарств, спочатку відбулись збори працівників селянської спілки "Нове життя", на яких вирішено було створити сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", також відбувся процес передачі майна із селянської спілки до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", і всі питання, які стосувались діяльності колективного сільськогосподарського господарства в с. Юськівці вже вирішувались новим підприємством – сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Нове життя". Підтверджує, що зазначена інформація є правдивою та відповідає його особистим знанням. За необхідності готовий з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.
105. Оцінюючи наведені заяви свідків, колегія суддів виходить із приписів частини 2 статті 87 Господарського процесуального кодексу України: на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.
106. Отже, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги такі заяви, оскільки факт правонаступництва юридичної особи має підтверджуватися належними та допустимими письмовими доказами, а не поясненнями фізичних осіб (показаннями свідків).
107. Позивач на підтвердження здійснення товариством безперервної господарської діяльності як правонаступником товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя"/Селянської спілки "Нове життя" долучив до матеріалів справи протоколи загальних зборів СГ ТОВ "Нове життя", зокрема:
107.1. Протокол № 2 від 30.03.2000 (том 1, а. с. 59), який містить відомості про розгляд питання щодо ходу весняно-польових робіт.
107.2. Протокол № 1 від 15.02.2001 (том 1, а. с. 62-63), в якому зафіксовано розгляд питання про хід підготовки товариства до проведення комплексу весняно-польових робіт та затвердження цін на сільськогосподарську продукцію.
107.3. Протокол № 2 від 24.03.2001 (том 1, а. с. 64-65), який відображає розгляд питань щодо стану сільськогосподарської техніки і інших сільськогосподарських машин перед початком проведення комплексу весняно-польових робіт та затвердження цін на сільськогосподарську продукцію.
107.4. Протокол № 3 від 25.06.2001 (том 1, а. с. 66-67), в якому відображено результати розгляду питань щодо підготовки до збирання зернових культур та хід збирання сіна, а також організаційні питання.
107.5. Протокол № 1 від 29.06.2001 (том 1, а. с. 62), який відображає розгляд питань обрання директора товариства та пропозиції щодо його реорганізації шляхом приєднання до СТОВ "Загірці". За підсумками голосування директором обрано ОСОБА_3 з наданням права першого підпису.
107.6. Протокол № 5 від 14.11.2001 (том 1, а. с. 78-79), в якому відображено розгляд питання про стан погашення заборгованості по оплаті праці, зберігання сільськогосподарської техніки та затвердження штатного розпису на 2002 рік.
107.7. Протокол № 6 від 14.12.2001 (том 1, а. с. 80-81), в якому вирішено питання шляхів погашення заборгованості по оплаті праці, ціни на сільськогосподарську продукцію, обрання ревізійної комісії та постановки техніки на зберігання.
108. Оцінюючи наведені протоколи, колегія суддів зазначає, що їх зміст свідчить про здійснення СГ ТОВ "Нове життя" поточної господарської та організаційної діяльності. Жодних обставин правонаступництва вони не встановлюють.
109. Крім того, Позивач долучив до матеріалів справи: 
109.1. Копію листа Лановецької районної державної адміністрації № 09-461/3-28 (том 1, а. с. 91), яким у липні 2001 року адміністрація зверталася до СГ ТОВ "Нове життя" щодо погашення заборгованості перед архівним відділом райдержадміністрації у сумі 97,78 грн за виконані у 2000 році роботи з науково-технічного впорядкування документів згідно з договором № 11 від 07.04.2000, укладеним на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 29.12.1999 № 306. 
109.2. Копію вимоги № 985 від 28.08.2001 Лановецької районної прокуратури (в порядку ст. ст. 8, 20 Закону України "Про прокуратуру") (том 1, а. с. 92), адресованої товариству щодо погашення заборгованості зі сплати фіксованого сільськогосподарського податку станом на 28.08.2001 у сумі 4'738 гривень.
109.3. Копію свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-Х № 012435 (том 1, а. с. 82), виданого 25.04.2002 Юськовецькою сільською радою Сувалко Ганні Пилипівні як особі, що має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства – Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" с. Юськівці Лановецького району Тернопільської області, відповідно до списку осіб, затвердженого зборами співвласників 14.11.2001; частка визначена у розмірі 780 грн, що становить 0,12 відсотків.
110. Аналізуючи ці документи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вони також не підтверджують факту правонаступництва Позивача.
111. Так, лист Лановецької районної державної адміністрації та вимога прокуратури (пункти 109.1 та 109.1 цієї постанови) лише фіксують наявність у СГ ТОВ "Нове життя" певних поточних зобов`язань у 2001 році. Водночас ці документи не містять жодних відомостей про джерело виникнення таких зобов`язань, зокрема про їх перехід від КСП у порядку реорганізації, а відтак не підтверджують правонаступництва.
112. Свідоцтво про право власності на майновий пай (пункт 109.3 цієї постанови) підтверджує право конкретної особи на частку у майні колективного підприємства та реалізацію цього права в порядку розпаювання. За змістом статей 7, 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" майновий пай є індивідуальним правом члена підприємства на частку у спільному майні, яке реалізується при виході з нього, і не є доказом переходу всього майнового комплексу чи зобов`язань юридичної особи до іншого суб`єкта.
113. Отже, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про відсутність допустимих доказів правонаступництва СГ ТОВ "Нове життя" щодо КСП "Нове життя".
114. Оскільки позовна вимога про визнання права власності заявлена саме з підстав правонаступництва, а таке не підтверджено, тому з цієї підстави вимога задоволенню не підлягає.
Щодо порушення права Позивача оспорюваним рішенням
115. Відповідно до статті 335 Цивільного кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.
116. Отже, зі змісту статті 335 Цивільного кодексу України вбачається, що взяття нерухомого майна на облік як безхазяйного є лише початковим етапом спеціальної процедури, спрямованої на встановлення власника такого майна або набуття його у комунальну власність у майбутньому. 
117. Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі № 924/702/18 зауважив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із визнанням майна безхазяйним, суд має встановити правовий статус спірного майна, його приналежність, а також перевірити доводи позивача щодо набуття ним права власності та оцінити, чи порушує оспорюване рішення органу місцевого самоврядування його права та інтереси. При цьому Верховний Суд наголосив, що для правильного вирішення спору необхідно з`ясувати, чи є майно безхазяйним у розумінні статті 335 Цивільного кодексу України.
118. Обов`язковою ознакою безхазяйної речі є відсутність власника або відсутність відомостей про такого власника. Не можна відносити до категорії безхазяйних речі, які знаходяться у ситуаціях "перехідного стану", наприклад, коли оформлення права власності на річ розпочато, проте не завершено або процедура визначення нового власника визначена законом.
119. Передумовою прийняття оспорюваного рішення було те, що комісією за участю старости міської ради проведено обстеження об`єктів нерухомого майна колишнього колгоспу "Нове життя", розташованих на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області.
120. За результатами такого обстеження 22.07.2024 складено Акт комісії з питань виявлення, обліку та набуття у комунальну власність Лановецької МР безхазяйного майна та майна відумерлої спадщини (том 1, а. с. 95-98), у якому наведено стислий опис відповідних об`єктів, їх технічний стан та можливість використання за призначенням:
120.1. Будівля свинарника орієнтовною площею забудови 623,36 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (в аварійному стані).
120.2. Будівля зерноскладу орієнтовною площею забудови 594,54 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням).
120.3. Будівля зерноскладу орієнтовною площею забудови 364,36 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням).
120.4. Будівля пункту штучного осіменіння орієнтовною площею забудови 78,81 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту).
120.5. Споруда ваги орієнтовною площею забудови 51 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (потребує додаткових обстежень відповідного фахівця, технічний стан не відомий).
120.6. Будівля кормоцеху (кормобази) орієнтовною площею забудови 568,51 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту).
120.7. Будівля складу орієнтовною площею забудови 904,82 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням).
120.8. Будівля прохідної з вагою орієнтовною площею забудови 16,22 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту).
120.9. Будівля корівника орієнтовною площею забудови 1443,74 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту).
120.10. Будівля корівника орієнтовною площею забудови 887,84 м2 яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту).
120.11. Будівля корівника орієнтовною площею забудови 1464,93 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради(у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту).
120.12. Будівля гаражів автопарку тракторної бригади орієнтовною площею забудови 545,87 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (знаходиться у незадовільному стані та непридатна для використання за цільовим призначенням).
120.13. Будівля прохідної орієнтовною площею забудови 94,91 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту).
120.14. Будівля заправки з піднавісом орієнтовною площею забудови 385 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (знаходиться у незадовільному стані та непридатна для використання за цільовим призначенням).
120.15. Будівля майстерні тракторної бригади орієнтовною площею забудови 913,05 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту).
120.16. Споруда кронажної (силосної) ями орієнтовною площею забудови 240 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у незадовільному стані).
120.17. Споруда кронажної (силосної) ями орієнтовною площею забудови 516 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у незадовільному стані).
120.18. Споруда навісу на сіно орієнтовною площею забудови 574,20 м2, який знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у незадовільному стані та непридатна для використання за цільовим призначенням).
120.19. Будівля насосної станції орієнтовною площею по забудови 8,85 м2 з водонапірною баштою орієнтовною площею по 1,5 м2 висотою - 11.20 м, що знаходяться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатні для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту).
120.20. Будівля насосної станції орієнтовною площею забудови 8,85 м2 з водонапірною баштою орієнтовною площею по 1,5 м2, висотою 11,20 м, що знаходяться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатні для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту).
121. В Акті зазначено, що інформація про юридичних/фізичних осіб, які можуть бути його власниками або спадкоємцями, отримана з доступних джерел, у тому числі отримана від мешканців сусідніх домоволодінь: зі слів старости – ОСОБА_9 , виявлені об`єкти нерухомості збудовані за часів функціонування колгоспу "Нове життя". Відомості про реєстрацію речового права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та власник (власники) виявлених об`єктів нерухомості відсутні.
122. В ході обстеження комісією виявлено, що деякі об`єкти нерухомості (корівники, будівля майстерні тракторної бригади, будівля гаражів автопарку тракторної бригади та ін.) використовуються СГ ТОВ "Нове життя" без правовстановлюючих документів на будівлі та на земельні ділянки.
123. Комісія рекомендувала Лановецькій МР взяти на облік виявлене майно, придатне для використання за цільовим призначенням як безхазяйне майно, звернутися до ліцензійних організацій з метою виготовлення технічної документації, проведення оцінки майна та вжити всіх передбачених чинним законодавством України дій для державної реєстрації права власності на виявлене нерухоме майно.
124. Виконавчий комітет Лановецької МР рішенням № 217 від 25.07.2024 "Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна" (том 1, а. с. 99-101) вирішив взяти на облік як безхазяйне не всі об`єкти, виявлені за результатами обстеження, а лише їх частину, при цьому об`єкти, зазначені у пунктах 120.1, 120.12, 120.14, 120.16, та 120.17 цієї постанови, до відповідного переліку не включені. Крім того, цим рішенням взято на облік як безхазяйне майно водонапірну башту діаметром труби 1,30 м, висотою 10,40 м та будівлю насосної станції, орієнтовною площею 4,41 м2 , які не були описані в акті від 22.07.2024.
125. Позивач звертався до Лановецької МР листами від 09.09.2024 (том 1, а. с. 104) та 20.11.2024 (том 1, а. с. 105), а також листом від 16.12.2024 (том 1, а. с. 106), у яких повідомляв про своє правонаступництво щодо Товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя", посилаючись на установчі документи та дані органів статистики, а також просив утриматися від прийняття рішень, які можуть перешкоджати користуванню і розпорядженню відповідним майном, зокрема щодо його інвентаризації.
126. У відповідь на лист 02.07.2025 № 46 Лановецька МР листом № 1564-03-11 від 28.07.2025 (том 1, а. с. 102-103) повідомила, що передача майна колективного підприємства могла здійснюватися винятково за рішенням загальних зборів його членів або уповноваженого органу, однак у передаточному акті від 02.10.2001 відсутні відомості про прийняття такого рішення. Зазначено, що внесення змін до статуту товариства не є належним підтвердженням правонаступництва, у зв`язку з чим Позивачу рекомендовано надати документи, які підтверджують право власності на спірне майно.
127. Оцінивши встановлені обставини та подані сторонами докази у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що на момент прийняття рішення виконавчого комітету Лановецької МР № 217 від 25.07.2024 не було достатніх правових і фактичних підстав для взяття спірних об`єктів на облік як безхазяйного нерухомого майна.
128. За змістом статті 335 Цивільного кодексу України відсутність запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не є самостійною та достатньою ознакою безхазяйності речі. Для застосування передбаченої цією статтею процедури орган місцевого самоврядування повинен встановити, що річ дійсно не має власника або що її власника неможливо визначити після проведення належної перевірки.
129. Особливої ретельності така перевірка потребує щодо нерухомого майна колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, створеного та переданого до запровадження сучасної системи державної реєстрації речових прав. Відсутність відомостей у реєстрі щодо такого майна може бути наслідком незавершеного документального оформлення, а не відсутності власника.
130. Так, в акті від 22.07.2024 комісія Відповідача зазначила, що частина спірних об`єктів фактично використовується СГ ТОВ "Нове життя" (див. пункт 122 цієї постанови).
131. За таких обставин сама лише відсутність у Позивача правовстановлюючих документів не могла бути підставою для висновку про безхазяйність майна. Встановивши факт користування спірними об`єктами СГ ТОВ "Нове життя", Відповідач був зобов`язаний з`ясувати правові підстави такого користування та походження цього майна.
132. Натомість висновок комісії про відсутність власника фактично ґрунтувався на відсутності відомостей у Державному реєстрі речових прав та на поясненні старости про те, що об`єкти були збудовані за часів функціонування колгоспу "Нове життя". Такі відомості не є достатніми для встановлення безхазяйності майна, оскільки підтверджують лише час його створення та відсутність сучасної державної реєстрації, але не засвідчують припинення прав попередніх власників, власників майнових паїв або інших осіб.
133. Матеріали справи містять протокол загальних зборів пайовиків Селянської спілки "Нове життя" від 14.11.2001, яким затверджено списки 625 власників майнових паїв і передбачено передання до Юськовецької сільської ради переліку майна, виділеного під майнові паї, для оформлення майнових сертифікатів (див. пункт 86 цієї постанови). Факт реалізації цього рішення підтверджується копією свідоцтва про право власності на майновий пай, виданого Юськовецькою сільською радою відповідно до зазначеного протоколу (див. пункт 109.3 цієї постанови). Крім того, Позивач подавав Відповідачу передаточний акт від 02.10.2001, згідно з яким СТОВ "Нове життя" передано перелік нерухомого майна (див. пункт 96 цієї постанови). При цьому у заяві до державного реєстратора від 01.08.2025 № 1590/03-11 сам Відповідач зазначив, що майно, визначене у цьому передаточному акті, належить членам колгоспу.
134. Отже, Відповідачу було відомо, що майно колишнього сільськогосподарського підприємства було об`єктом розпаювання, а права на нього належали визначеному колу власників майнових паїв. За таких обставин, перш ніж приймати рішення про взяття спірних об`єктів на облік як безхазяйного майна, Відповідач повинен був перевірити, чи не входять вони до складу майна, що підлягало паюванню, чи не пов`язані вони з майновими правами власників майнових паїв, а також з`ясувати подальшу юридичну долю такого майна.
135. Однак матеріали справи не містять доказів того, що Відповідач витребував перелік майна, виділеного під майнові паї, перевірив документи щодо його подальшої передачі, дослідив договори оренди майнових паїв, з`ясував позицію їх власників або встановив припинення їхніх прав. Не наведено таких обставин і в оспорюваному рішенні.
136. Крім того, як убачається з пояснень представника Позивача та не спростовано Відповідачем, деякі власники майнових паїв передали відповідне майно (частки) Позивачу в оренду, а деякі відчужили йому власні майнові сертифікати. В результаті чого останній правомірно використовував його у своїй господарській діяльності. Позивач уклав з КП "Лановецьке міське бюро технічної інвентаризації" Договір № 2 від 12.01.2022 (том 1, а. с. 93), відповідно до якого останнє зобов`язувалось виготовити інвентарні справи з видачею технічних паспортів на нежитлові будівлі, які розташовані на території Лановецької МР за межами села Юсківці. 
137. Сукупність цих обставин безпосередньо спростовувала наявність передбачених статтею 335 Цивільного кодексу України умов для взяття майна на облік як безхазяйного. Щонайменше існувало невирішене питання щодо правової належності об`єктів, а також конкретні особи, майнові права та інтереси яких могли стосуватися такого майна.
138. Колегія суддів відхиляє доводи Відповідача, зазначені у пункті 41 цієї постанови, адже мета наповнення місцевого бюджету та впорядкування земельних відносин не може підміняти передбачені статтею 335 Цивільного кодексу України умови для взяття нерухомості на облік як безхазяйної. 
139. Обставина сплати чи несплати Позивачем податку на нерухоме майно не впливає на висновки апеляційного суду.
140. Подальша поведінка сторін також підтверджує, що йдеться не про майно, щодо якого ніхто не заявляє прав, а про невирішене питання його правової належності. Позивач звертався за присвоєнням адрес окремим об`єктам та здійснював дії щодо державної реєстрації прав.
141. Водночас саме Відповідач наказом від 11.08.2025 № 26-од (том 1, а. с. 108) відмовив у присвоєні адреси, а також звертався до державного реєстратора із заявою № 590/03-11 від 01.08.2025 (том 1, а. с. 177-183) про скасування такої державної реєстрації з огляду на відсутність належних документів, які підтверджують правонаступництво Позивача. 
142. Зазначені дії були вчинені після прийняття оспорюваного рішення, а тому самі по собі не впливають на оцінку його правомірності станом на момент прийняття. Водночас вони підтверджують, що між сторонами існував спір щодо належності спірного майна та оформлення прав на нього, а відтак спірне майно не могло бути віднесене до безхазяйного без належного з`ясування зазначених обставин.
143. Отже, Відповідач не встановив обов`язкової передумови застосування статті 335 Цивільного кодексу України, а саме відсутності власника спірного майна або неможливості його визначення. Натомість Відповідач фактично ототожнив відсутність державної реєстрації права власності з відсутністю власника. За таких обставин оспорюване рішення є передчасним, необґрунтованим, порушує охоронюваний законом інтерес Позивача та підлягає скасуванню.
144. Отже, суд першої інстанції помилково відмовив у позові в частині скасування оспорюваного рішення.
V. ВИСНОВКИ 
145. Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
146. Згідно з частиною 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
147. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2026 у справі № 921/657/25 в частині визнання права власності на нерухоме майно прийнято з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
148. В частині скасування оспорюваного рішення висновки місцевого суду не відповідають встановленим обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду в цій частині з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
VI. СУДОВІ ВИТРАТИ
Розподіл витрат на оплату судового збору
149. Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
150. З огляду на часткове скасування рішення суду першої інстанції судові витрати зі сплати судового збору підлягають перерозподілу відповідно до результатів апеляційного перегляду.
151. У частині задоволеної вимоги немайнового характеру про скасування оспорюваного рішення з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню:
151.1. 3'028,00 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.
151.2. 4'542,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
152. В іншій частині понесені Позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають і залишаються за ним.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 114, 276, 282, Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" задовольнити частково.
2. Скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2026 у справі № 921/657/25 в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування рішення виконавчого комітету Лановецької міської ради від 25 липня 2024 року № 217 "Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна" та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.
3. Скасувати Рішення виконавчого комітету Лановецької міської ради від 25 липня 2024 року № 217 "Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна".
4. В решті рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2026 у справі № 921/657/25 залишити без змін.
5. Стягнути з Лановецької міської ради (адреса: 47402, Кременецький район, Тернопільська область, місто Ланівці, вулиця Незалежності, будинок 34; ідентифікаційний код: 04396288) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" (адреса: 47422, Кременецький район, Тернопільська область, село Юськівці, вулиця Деркачева, будинок 19; ідентифікаційний код: 30786954) 3'028,00 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 4'542,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції в порядку та строки, визначені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України. Касаційну скаргу подають безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено та підписано 21.07.2026.

Головуючий суддя	Рим Т. Я. 	
Судді	Манюк П. Т. 	
 	Прядко О. В.