Справа № 489/490/25 
Провадження № 2/489/82/26

РІШЕННЯ
Іменем України

15 липня 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі: 
головуючого судді Костюченка Г. С.,
за участі секретаря судового засідання Савкової К.А., 
розивача ОСОБА_1 , її представника Мілюченко В.А.,
розглянувши в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
В січні 2025 позивачка через свого представника – адвоката Гловченка О.А. звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фармація Миколаївщини» про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Представник позивача просив суд: визнати протиправними дії ТОВ “Фармація Миколаївщини” у не вірності нарахування заробітної плати, виплат по тимчасовій непрацездатності, виплат при звільненні, не наданні вірної інформації про виплати ОСОБА_1 до ПФУ та зобов`язати ТОВ “Фармація Миколаївщини” вчинити певні дії: вірно нарахувати заробітну плату, виплат по тимчасовій непрацездатності, виплат при звільненні та надати вірну інформацію про виплати ОСОБА_1 до ПФУ. Розподілити судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначав наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Фармація Миколаївщини” прийняло на роботу ОСОБА_1 з 02.05.2023 року в аптеку як основне місце роботи на посаду заступник завідувача аптеки із встановленням 8 годин, про що свідчить наказ №01.05-2К від 01.05.2023 року, копія якого надається з позовом. 20.09.2023 року ТОВ “Фармація Миколаївщини” прийнято наказ №20.09-1К “Про закріплення робочого місця” за яким ОСОБА_1 встановлено графік роботи: з понеділка по п`ятницю, з 8-00год до 15-45год., копія якого додається. 26.01.2024року ТОВ “Фармація Миколаївщини” звільнило ОСОБА_1 із займаної посади, про що свідчить наказ №25-01-1К від 25.01.2024р. копія якого додається. Таким чином, ОСОБА_1 працювала в ТОВ “Фармація Миколаївщини” в період часу з 02.05.2023р. - 26.01.2024р.
Позивачка вважає, відповідач протиправно здійснював нарахування та виплати: заробітної плати, по тимчасовій непрацездатності та при звільненні, а відповідно і надана інформація про виплати до Пенсійного фонду України є протиправною.
Не вірність у здійсненні нарахувань заробітної плати, по листках непрацездатності призвели до того, що в Пенсійному фонді України відображена недостовірна інформація про загальний трудовий стаж позивачки, який дає право на призначення пенсії.
З огляду на вище вказані обставини, внаслідок не вірного нарахування заробітної плати та виплат по листкам непрацездатності і при звільненні, позивачку протиправно було позбавлено грошових коштів, а внаслідок передання відповідачем не достовірної інформації до персоніфікованого обліку, - позивачка позбавляється зарахування страхового стажу, який дає право на вихід на пенсію та призначення законної пенсії. 
Так, при звільнені були виплачені кошти за не використану відпустку, які, на думку позивачки є не вірно нарахованими, в тому числі на підставі вище вказаних норм та вказаних суперечностей. 
Таким чином, позивачка вважає, що вимога до відповідача про зобов`язання вчинити певні дії: здійснити нарахування заробітної плати, виплат по тимчасовій непрацездатності, виплат при звільненні та надати відповідну інформацію (звітність) про періоди та суми виплат ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України спроможна задовольнити належним чином порушені інтереси та відновить правове становище, що, в розумінні правового висновку Верховного Суду у справі №446/1/22, яка зазначена у постанові від 04.10.2023р., постанові від 25.04.2023р. у справі №9049212/21 є належним способом захисту.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 03.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
20.02.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про продовження відповідачу процесуального строку для подання суду відзиву на позовну заяву.
14.03.2025 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про проведення розгляду справи в її присутності та адвоката, оскільки не мала можливості ознайомитись з позовною заявою до її надання та бажає надати пояснення по справі особисто.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 21.03.2025 суддя вирішив: в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
21.03.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнав. А саме зазначав, що позивачкою пропущений строк звернення до суду, передбачений частинами 1 та 2 ст. 233 КЗпП України.
Крім цього, матеріали справи містять докази, які надані Позивачем до позовної заяви, а саме: відповідь Управління пенсійного фонду України в Миколаївській області від 16.02.2024 р. № 2924-2588/А-02/8-1400/24 на звернення Позивача від 09.02.2024 р., де чітко зазначена інформація про абсолютно всі листки непрацездатності Позивача, а також про всі нараховані та перераховані виплати, що були здійснені по ним тощо. Таким чином, Позивач станом на лютий 2024 вже була повністю обізнана про здійснені нарахування та виплати по листкам непрацездатності, пов`язані з тимчасовою втратою працездатності. Крім цього, Позивач з приводу пояснення розрахунку нарахувань та виплат по листкам непрацездатності після звільнення від Відповідача, отримання повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні та отримання відповіді від Управління пенсійного фонду України в Миколаївській області (від 16.02.2024 р. № 2924-2588/А-02/8-1400/24) до Відповідача жодного разу не зверталася.
З приводу розрахунку нарахувань та виплат по листкам непрацездатності від імені Позивача перший раз звернувся адвокат Головченко О.А. (предствник) з адвокатським запитом – 13.10.2024 р. на який отримав відповідь (адвокатські запити та відповіді на них надані Позивачем до Позову та містяться в матеріалах справи).
Позивач працювала у Відповідача на посаді заступник завідувача аптеки, що підтверджується наказом № 01.05-2к від 01.05.2023 р. (доданий Позивачем, є в матеріалах справи), відповідно до якого Позивач прийнята на роботу з 02.05.2023 р. з тарифною ставкою 17, 25 грн./год. На протязі всього строку працевлаштування на нашому підприємстві (з 02.05.2023 р. по 26.01.2024 р.) Позивач фактично пропрацювала всього – 14 неповних днів або 80,5 годин. 
Всі інші робочі дні Позивач або перебувала на лікарняному або була відсутня на роботі без поважних причин. За фактично відпрацьований час Позивач отримала фактичні нарахування в сумі – 6015, 63 грн., тобто: 6015, 63 грн. : 80,5 годин = 74,73 грн./1 година (з урахуванням всіх податків та зборів). Таким чином, фактично за 1 годину відпрацьованого часу Позивачу було в середньому нараховано - 74,73 грн. При цьому структура заробітної плати Позивача складалася із: тарифної ставки – 17,25 грн./год., 6 грн./год. – надбавка за старшинство, премії згідно результату господарської діяльності, але не менше ніж встановлений державою мінімальний рівень заробітної плати (структура заробітної плати надана Позивачем, є в матеріалах справи). 
Також, Позивачем до позову надано «Відомість про кількість відпрацьованих днів у кожному місяці та нарахований заробіток ОСОБА_1 у ТОВ «Фармація Миколаївщини» від 04.04.2024 р., яку Відповідач надавав у справі № 489/7974/23, на вимогу Суду. 
Як вбачається із вищезазначеної відомості Позивач фактично працювала у вересні 2023 р. - 72 години, у жовтні 2023 р. – 4 години, у листопаді 2023 р. – 2,5 години, у грудні 2023 р. – 2 години. Отже, наприклад, у листопаді 2023 р. Позивач працювала 2,5 години, за що їй було нараховано: 43, 17 грн. (17,25 х 2,5) - оплата за годинним тарифом, 15 00 грн. (6 х 2,5) – доплата за старшинство, 130, 00 грн. – премія згідно результату господарської діяльності у листопаді 2023 р. Таким чином, за 2,5 години відпрацьованого часу у листопаді 2023 р. Позивачу було Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.03.2025 6 нараховано та сплачено - 188, 17 грн., тобто, 188,17 : 2,5 = 94, 08 грн. за 1 годину. Тобто, за 1 годину фактично відпрацьованого часу у листопаді 2023 р., з урахуванням результату господарської діяльності, Позивачу було фактично нараховано 94,08 грн. за 1 годину, що є значно більшою сумою, ніж мінімально встановлений законом мінімум за одну годину на 2023 р. (40, 46 грн. за годину). І якщо перевірити нарахування кожного місяця в якому працювала Позивач, то можна легко дійти висновку, що Відповідач жодного разу не порушував законодавчо встановлений мінімум при нарахуванні та виплаті заробітної плати Позивачу за фактично відпрацьований час. 
За таких обставин, твердження Позивача про протиправність нарахування та виплати їй заробітної плати нижче встановленого законом мінімуму (40, 46 грн./година) не знаходить свого підтвердження, не підтверджується відповідними доказами та є абсолютно надуманими та безпідставними.
Що стосується остаточного розрахунку при звільненні, слід зазначити, що Відповідачем 26.01.2024 р. (у день звільнення Позивача) здійснена остаточна виплата компенсації за невикористану відпустку, що підтверджується Повідомленням про нараховані та виплачені суми, належні працівникові при виплаті № 14/02-01 від 14.02.2024 р. та не заперечується самим Позивачем. Таким чином вважаємо, що всі нарахування, здійснені Відповідачем Позивачу були зроблені вірно та у суворій відповідності до вимог чинного законодавства. Всі виплати були здійснені Відповідачем Позивачу у повному обсязі та своєчасно. 
Отже, твердження Позивача про невірне нарахування та виплату остаточного розрахунку при виплаті не знаходить свого підтвердження, є абсолютно надуманим та безпідставним.
Відповідачем були здійснені виплати лікарняних Позивачу за всіма електронними листками непрацездатності, як за рахунок коштів нашого Товариства, так і за рахунок Пенсійного фонду України, окрім, як за такими електронними листками непрацездатності: № 8558848-2016159316-1 за період з 01.08.2023 року по 04.08.2023 р., № 8580305-2016194980-1 за період з 08.08.2023 року по 15.08.2023 р., № 8658939-2016339987-1 за період з 16.08.2023 року по 28.08.2023 р., № 8766896-2016548170-1 за період з 30.08.2023 року по 04.09.2023 р. Не нарахування та невиплата лікарняних за вищезазначеними листками непрацездатності пов`язана з тим, що в розрахунковому періоді з 01.06.2024 по 31.07.2024 у Позивача не було жодного робочого дня за які можна було би нарахувати та сплатити лікарняні. 
Тобто, середньоденна заробітна плата Позивача у зазначений період склала – 0 грн. 
У п. 3. Постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. N 1266 "Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням" (далі - Постанова), зазначено, що, середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (далі - поважні причини). 
В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески. У п. 26 Постанови, зазначено, що, якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше 12 календарних місяців за останнім основним місцем роботи, розрахунковий період визначається за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа). 
Позивач була прийнята на роботу з 02.05.2023 р., отже, травень 2023 р. розрахунковим періодом не вважається, оскільки не є повним фактично відпрацьованим місяцем (з першого до першого числа). На момент настання непрацездатності Позивача з 01.08.2023 р. – розрахунковим періодом є повні місяці з дня прийому, тобто: червень 2023р. та липень 2023 р. 
У цьому періоді Позивач безперервно знаходилася на лікарняному аж до 14.07.2023 р., що підтверджується доказами, які надані самим Позивачем, а інформація містяться у відповіді Пенсійного фонду № 2924-2588/А-02/8-1400/24 від 16.02.2024 р., а з 15.07.2023 р. (після закінчення лікарняного) Позивач так до роботи і не приступала та не працювала з нез`ясованих причин аж до 31.07.2023 р. включно, таким чином жодних нарахувань заробітної плати Позивачу за цей період здійснено не було. 01.08.2023 р. Позивач відкрила новий лікарняний. З 05.08.2023 р. по 07.08.2023 р. Позивач, також, до роботи не ставала та не працювала увесь цей період з нез`ясованих причин. 29.08.2023 р. Позивач, також, не вийшла на роботу та не працювала з нез`ясованих причин.
Отже, на момент настання лікарняного період з 01.08.2023 розрахунковим періодом є повні місяці з дня прийому, тобто: червень 2023 р. та липень 2023 р. Позивачу нараховано доходу за виключенням допомоги по тимчасовій непрацездатності - 0 грн; днів за виключенням поважної причини (причини непрацездатності) 17 днів. Таким чином, середня заробітна плата для обчислення лікарняного склала: 0/17 = 0 грн. Відповідно нарахування по лікарняним з 01.08.2023 р. по 04.09.2023 р. склали - 0. А тому, по листкам непрацездатності: № 8558848-2016159316-1 за період з 01.08.2023 року по 04.08.2023 р., № 8580305-2016194980-1 за період з 08.08.2023 року по 15.08.2023 р., № 8658939-2016339987-1 за період з 16.08.2023 року по 28.08.2023 р., № 8766896-2016548170-1 за період з 30.08.2023 року по 04.09.2023 р. нічого неможливо було нарахувати та виплатити. Таким чином, Відповідач по вищезазначеним листкам непрацездатності не подавав заявки-рахунку до Фонду на фінансування страхових виплат та відповідно нічого не виплачував з вищезазначених підстав. Що стосується інших листків непрацездатності, то розрахунки та виплати, що були здійснені по ним, повністю відповідають чинному законодавству, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Отже, твердження Позивача про невірне нарахування та виплату по листкам непрацездатності не знаходить свого підтвердження, є абсолютно надуманим, безпідставним та бездоказовим.
Що стосується таких листків непрацездатності, про які зазначає Позивач у своєму позові: - №7749338-2014681442-1 за період тимчасової її непрацездатності з 06.05.2023- 09.05.2023р.; - №7749338-2014738288-1 за період тимчасової її непрацездатності з 10.05.2023- 12.05.2023р.; - №7749338-2014813471-1 за період тимчасової її непрацездатності з 13.05.2023- 17.05.2023р.; - №7749338-2014913861-1 за період тимчасової її непрацездатності з 18.05.2023- 22.05.2023р., то тут слід зазначити, що Відповідач здійснив виплати по ним 20.09.2023 р. (докази додаються), але помилково не подав по ним Повідомлення про виплату. При цьому слід додати, що Повідомлення про виплату Позивачу грошових коштів по вищезазначених листках непрацездатності були подані Відповідачем до ПФУ - 15.10.2024 р. (докази додаються), одразу, як тільки це було з`ясовано із запиту адвоката Головченко О.А. від 13.10.2024 р. 
Таким чином, станом на момент подання позову Відповідачем вже була виправлена ця помилка – відповідне Повідомлення про виплату цих коштів Позивачу було подане до ПФУ 15.10.2024 р., а Представник Позивача був повідомлений про це у відповіді на адвокатський запит (вбачається із матеріалів справи). 
Отже, Відповідачем вже на момент подання позову по цій справі повністю виконані всі вимоги чинного законодавства щодо надання повної інформації про виплачені Позивачу грошові кошти за абсолютно всіма листками непрацездатності.
26.03.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, представник позивачки зазначав наступне:ОСОБА_1 на момент звільнення, розрахунку не отримувала письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні. З огляду на підставу позову ОСОБА_1 , інформація, яка надана в письмовому повідомленні, датованому 14.02.2024 року не містить усю необхідну інформацію про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні, а відтак, ТОВ “Фармація Миколаївщини” не вірно здійснює початковий відлік часу на початок строку позовної давності. 
В свою чергу, лист Управління ПФУ в Миколаївській області від 16.02.2024 року не слугує достатньою та єдиною підставою для початку відліку строків звернення до суду, оскільки ця установа не є роботодавцем, в розумінні ст.233 КЗпП України, а надана інформаціє є додатковою для ОСОБА_1 . Разом з тим, позовна заява подана до спливу 1 року з дня звільнення, що, у випадку встановлення судом пропуску строку оскарження, надає право на поновлення пропущеного процесуального строку.
В листі ГУ ПФУ в Миколаївській області №2924-2588/А-02/8-1400/24 від 16.02.2024р. вказується, що по 12 листкам непрацездатності виплачено фондом, а тільки по 11 листках непрацездатності є повідомлення про виплату коштів позивачці; по 4 листкам непрацездатності взагалі відсутні заяви-розрахунки відповідача та по 4 листкам непрацездатності відсутні в інтегрованій комплексній інформаційної системи Пенсійного фонду України в підсистемі “Електронний реєстр листків непрацездатності”. Здійснення направлення ТОВ “Фармація Миколаївщини” повідомлення 15.10.2024 року перебувало за межами процедури звільнення та й кошти виплачувались не в день звільнення, як того вимагає ст.116 КЗпП України. Таким чином, письмового повідомлення ТОВ “Фармація Миколаївщини” не можна вважати повідомленням в розумінні ст.116, 233 КЗпП України, адже не містило усю достовірну інформацію, як мінімум інформації про виплату по тимчасовій втраті працездатності. Отже, ТОВ “Фармація Миколаївщини” і до цього часу не надало письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, а відтак і не розпочався відлік строку звернення до суду.
01 квітня 2025 суд постановив ухвалу про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
07 квітня 2025 на адресу суду від представника ОСОБА_1 надішли уточнені позовні вимоги.
Позивач просила суд зобов`язати відповідача надати вірну інформацію до ПФУ, зобов`язати відповідача сплатити за ОСОБА_1 . ЄСВ за період з 02.05.2023 по день постановлення судового рішення у справі, стягнути з відповідача вірно нараховану заробітну плату з 02.05.2023 по день постановлення судового рішення у справі, стягнути з відповідача вірно нараховані виплати по тимчасовій непрацездатності за період з 02.05.2023 по день постановлення судового рішення у справі, стягнути судові витрати.
18 травня на адресу суду надійшли чергові уточнення позовної заяви від представника позивача – адвоката Мілюченко В.А.
Представник позивача просив суд: визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» щодо невірного розрахунку за листами непрацездатності ОСОБА_1 : № 7749338-2014615375-1; № 7749338-2014681442-1; № 7749338-2014738288-1 ; № 7749338-2014813471-1; № 7749338-2014913861-1; № 7954847-2014999565-1; № 7954847-2015163172-1 ; № 7954847-2015206409-1; № 7954847-2015269413-1 ; № 7954847-2015351372-1 ; № 7954847-2015399007-1; № 7954847-2015515822-1; № 7954847-2015585372-1; № 7954847-2015625048-1; № 7954847-2015696532-1; № 7954847-2015779714-1; № 8558848-2016159316-1 ; № 8580305-2016194980-1; № 8658939-2016339987-1; № 8766896-2016548170-1; № 9493997-2017859434-1; № 9548113-2017958612-1; № 9715403-2018252198-1; № 9715403-2018297122-1; № 9998227-201876493-1 протиправними;
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» провести розрахунок за листами непрацездатності ОСОБА_1 : № 7749338-2014615375-1; № 7749338-2014681442-1; № 7749338-2014738288-1 ; № 7749338-2014813471-1; № 7749338-2014913861-1; № 7954847-2014999565-1; № 7954847-2015163172-1 ; № 7954847-2015206409-1; № 7954847-2015269413-1 ; № 7954847-2015351372-1 ; № 7954847-2015399007-1; № 7954847-2015515822-1; № 7954847-2015585372-1; № 7954847-2015625048-1; № 7954847-2015696532-1; № 7954847-2015779714-1; № 8558848-2016159316-1 ; № 8580305-2016194980-1; № 8658939-2016339987-1; № 8766896-2016548170-1; № 9493997-2017859434-1; № 9548113-2017958612-1; № 9715403-2018252198-1; № 9715403-2018297122-1; № 9998227-201876493-1 виходячи з погодинної ставки 40 грн. 46 коп. та провести виплату ОСОБА_1 з урахуванням сплаченого;
Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» щодо скасування повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_1 та не сплата ОСОБА_1 по лікарняним за період хвороби з 14.07.2023 року по 31.07.2023 року та з 04.08.2023 по 07.08.2023 – протиправними.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» нарахувати виплати по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за період з 14.07.2023 року по 31.07.2023 та з 04.08.2023 по 07.08.2023 виходячи з погодинної ставки 40 грн. 46 коп. провести виплату ОСОБА_1 .
Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» , щодо не сплати ОСОБА_1 за відпрацьовані дні: 29.08.2023 та 30.08.2023 – протиправними.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» провести нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за відпрацьовані дня 29.08.2023 та 30.08.2023 виходячи з погодинної ставки 40 грн. 46 коп. та провести виплату нарахованого ОСОБА_1 .
Також ОСОБА_1 18 травня 2026 звернулася з уточненими позовними вимогами.
Просила суд: визнати неправомірними діями відповідача щодо неприйняття лікарняних листів з 14.07.2023 по 21.11.2023 та зобов`язати здійснити відповідні виплати по тимчасовій непрацездатності з урахуванням розмірів мінімальної заробітної плати; зобов`язати відповідача здійснити нарахування заробітної плати з урахуванням розмірів мінімальної заробітної плати та зобов`язати здійснити виплату відповідної різниці; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок всіх лікарняних листів з урахуванням розмірів мінімальної заробітної плати здійснити виплату відповідної різниці; зобов`язати відповідача сплатити ЄСВ за позивача за весь період.
Представник відповідача надав суду відзив на зазначені уточнення. Зазначав наступне.
Відповідачем були нараховані та виплачені Позивачу відповідно до норм чинного законодавства абсолютно всі належні грошові кошти по всім лискам непрацездатності. Також, Відповідачем були виплачені Позивачу абсолютно всі належні грошові кошти за період дії трудового договору, відповідно до фактично відпрацьованого часу та у розмірі, відповідно до вимог чинного законодавства. 
Такі обставини та факти підтверджуються доказами, які надавалися Відповідачем так і самим Позивачем та містяться в матеріалах справи. Відповідачем були надані Суду абсолютно всі розрахунки нарахувань по всім листкам непрацездатності, які були виплачені Позивачу. 
З огляду на вищезазначене та на докази, які містяться в матеріалах справи, позовні вимоги Позивача (у т.ч. з урахуванням уточнень) - є абсолютно безпідставними. Відповідач позов (у т.ч. з урахуванням уточнень) не визнає у повному обсязі, вважає його неаргументованим, необґрунтованим та абсолютно надуманим і безпідставними.
Позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 233 КЗпП України, а поважність його пропуску не підтверджена належними та допустимими доказами. За таких обставин Позивачу необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог (у т.ч. з урахуванням уточнень) у повному обсязі.
Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та його представника, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Суд вважає, що судовий спір, пов`язаний із встановленням обставини, що виникли під час трудових відносин, що існували між позивачем та відповідачем з 02.05.2023 р. по 26.01.2024 р., та стосується виплати відповідачу всіх сум, що належали їй до виплати у цей період та при звільненні. 
Разом з тим, статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
Частиною 1 ст.233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. 
ч.2 ст. 233 КЗпП України передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). 
Відповідно до статті 234 КЗпП України, в разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року. 
Позивачка звернулася до суду 23.01.2025 – до спливу одного року після звільнення, таким чином з урахуванням зазначених вище норм КЗпП України, суд з урахуванням обставин справи, вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску звернення до суду.
Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Отже, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Як наведено вище, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.
Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Фармація Миколаївщини” прийняло на роботу ОСОБА_1 з 02.05.2023 року в аптеку як основне місце роботи на посаду заступник завідувача аптеки із встановленням 8 годин, про що свідчить наказ №01.05-2К від 01.05.2023 року, копія якого надається з позовом. 
20.09.2023 року ТОВ “Фармація Миколаївщини” прийнято наказ №20.09-1К “Про закріплення робочого місця” за яким ОСОБА_1 встановлено графік роботи: з понеділка по п`ятницю, з 8-00год до 15-45год., копія якого додається. 
26.01.2024року ТОВ “Фармація Миколаївщини” звільнило ОСОБА_1 із займаної посади, про що свідчить наказ №25-01-1К від 25.01.2024р. копія якого додається. Таким чином, ОСОБА_1 працювала в ТОВ “Фармація Миколаївщини” в період часу з 02.05.2023р. - 26.01.2024р.
Трудова діяльність на посаді заступника завідуючої аптеки № 6 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» ОСОБА_1 тривала з 02.05.2023 по 26.01.2024 року. 
У зазначений період ОСОБА_1 у зв`язку з захворюванням перебувала на лікарняних, що підтверджується електронними та паперовими листками непрацездатності: № 7749338-2014615375-1 за період з 02 травня 2023 року по 05 травня 2023 року; № 7749338-2014681442-1 за період з 06 травня 2023 року по 09 травня 2023 року; № 7749338-2014738288-1 за період з 10 травня 2023 року по 12 травня 2023 року; № 7749338-2014813471-1 за період з 13 травня 2023 року по 17 травня 2023 року; № 7749338-2014913861-1 за період з 18 травня 2023 року по 22 травня 2023 року; № 7954847-2014999565-1 за період з 23 травня 2023 року по 29 травня 2023 року; № 7954847-2015163172-1 за період з 30 травня 2023 року по 05 червня 2023 року; № 7954847-2015206409-1 за період з 06 червня 2023 року по 07 червня 2023 року; № 7954847-2015269413-1 за період з 08 червня 2023 року по 12 червня 2023 року; № 7954847-2015351372-1 за період з 13 червня 2023 року по 16 червня 2023 року; № 7954847-2015399007-1 за період з 17 червня 2023 року по 23 червня 2023 року; № 7954847-2015515822-1 за період з 24 червня 2023 року по 28 червня 2023 року; № 7954847-2015585372-1 за період з 29 червня 2023 року по 30 червня 2023 року; № 7954847-2015625048-1 за період з 01 липня 2023 року по 06 липня 2023 року; № 7954847-2015696532-1 за період з 07 липня 2023 року по 10 липня 2023 року; № 7954847-2015779714-1 за період з 11 липня 2023 року по 14 липня 2023 року; № 8558848-2016159316-1 за період з 01 серпня 2023 року по 04 серпня 2023 року; № 8580305-2016194980-1 за період з 08 серпня 2023 року по 15 серпня 2023 року; № 8658939-2016339987-1 за період з 16 серпня 2023 року по 28 серпня 2023 року; № 8766896-2016548170-1 за період з 30 серпня 2023 року по 04 вересня 2023 року; № 9493997-2017859434-1 за період з 31 жовтня 2023 року по 02 листопада 2023 року; № 9548113-2017958612-1 за період з 03 листопада 2023 року по 07 листопада 2023 року; № 9715403-2018252198-1 за період з 15 листопада 2023 року по 16 листопада 2023 року; № 9715403-2018297122-1 за період з 17 листопада 2023 року по 21 листопада 2023 року; № 9998227-201876493-1 за період з 06 грудня 2023 року по 07 грудня 2023 року; 
Відповідач погоджується, що ОСОБА_1 була тимчасово непрацездатна по вказаним лікарняним листам на надає до суду довідку № 1 від 19.12.2023 про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно - правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхування.
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023» встановлено мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі – 6700 гривень; розмір погодинної оплати – 40,46 гривні. Пункт 2 постанови КМУ від 05.05.2010 р. №330 «Про визначення та застосування мінімальної заробітної плати в погодинному розмірі» (далі – Постанова № 330) регламентує випадки, коли застосовується мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі, зокрема: на підприємствах незалежно від форми власності у разі встановлення у колективних договорах або за погодженням з профспілковими чи іншими органами, уповноваженими на представництво трудовим колективом, погодинної оплати праці із застосуванням відповідних нормованих завдань та обліку фактичного робочого часу; фізичними особами, які використовують найману працю з погодинною оплатою праці; в установах та організаціях, що фінансуються з бюджету, в разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про встановлення працівникам погодинної оплати праці.
Таким чином, для працівників, які працюють з місячними окладами, має дотримуватись мінімальна державна гарантія – мінімальна місячна заробітна плата, а для працівників з погодинною оплатою (годинними тарифними ставками) мінімальна заробітна плата в погодинному розмірі. Відповідач не дотримувався зазначених вимог закону та проводив розрахунок за тимчасових листках непрацездатності виходячи з погодинної ставки 17 грн. 25 коп., що є недопустимим та порушує права працівника ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що визначена погодинна ставки 17 грн. 25 коп Дії ТОВ «Фармація Миколаївщини» щодо невірного розрахунку є протиправними, тому необхідно зобов`язати відповідача провести розрахунок за листами непрацездатності : № 7749338-2014615375-1; № 7749338-2014681442-1; № 7749338-2014738288-1 ; № 7749338-2014813471-1; № 7749338-2014913861-1; № 7954847-2014999565-1; № 7954847-2015163172-1 ; № 7954847-2015206409-1; № 7954847-2015269413-1 ; № 7954847-2015351372-1 ; № 7954847-2015399007-1; № 7954847-2015515822-1; № 7954847-2015585372-1; № 7954847-2015625048-1; № 7954847-2015696532-1; № 7954847-2015779714-1; № 8558848-2016159316-1 ; № 8580305-2016194980-1; № 8658939-2016339987-1; № 8766896-2016548170-1; № 9493997-2017859434-1; № 9548113-2017958612-1; № 9715403-2018252198-1; № 9715403-2018297122-1; № 9998227-201876493-1 з погодинної ставки 40 грн. 46 коп.
24 травня 2023 року ТОВ «Фармація Миколаївщини» внесено зміни до звітності страхувальника, а саме скасовано повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_1 . Страхувальником тільки 04.08.2023 року було повторно надано повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 02.05.2023 року. ОСОБА_1 хворіла у період з 14.07.2023 року по 31.07.2023 року та з 04.08.2023 по 07.08.2023. 
У зв`язку зі скасуванням ТОВ «Фармація Миколаївщини», 24.05.2023 повідомлення про роботу працівника ОСОБА_1 , електронні листки непрацездатності не були внесені в систему ЕРЛН, тому оплату за цей період по листам непрацездатності проведено не було. Листом ГУ ПФУ в Миколаївській області від 08.10.2023 №19505-19465/А-02/8 1400/23 підтвердило, що зазначені вище листки непрацездатності за даними Електронного реєстру листків непрацездатності на ім`я ОСОБА_1 сформовані поступили на оплату непрацездатності,
Дії ТОВ «Фармація Миколаївщини» щодо скасування повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_1 та не сплата ОСОБА_1 по лікарням за період хвороби з 14.07.2023 року по 31.07.2023 року та з 04.08.2023 по 07.08.2023 є протиправними, тому необхідно зобов`язати відповідача нарахувати виплати по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 та сплатити за вказані періоди непрацездатності виходячи з погодинної ставки 40 грн. 46 коп. 
Крім того, відповідно наданих ТОВ «Фармація Миколаївщини» розрахунків оплата за робочі дні 29.08.2023 та 30.08.2023 року ОСОБА_1 не проводилась. 
Відповідач не провів оплату робочого часу, хоча зобов`язаний проводити повний розрахунок відпрацьованого працівником робочого часу. 
Дії ТОВ «Фармація Миколаївщини», щодо не сплати працівнику за відпрацьовані дні 29.08.2023 та 30.08.2023 є протиправними , тому необхідно зобов`язати відповідача провести нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за 29.08.2023 та 30.08.2023 виходячи з погодинної ставки 40 грн. 46 коп.
Всі інші позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підтвердженими необхідними доказами.
За такого, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Враховуючи, що на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. 
Керуючись ст. ст. 30, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» щодо невірного розрахунку за листами непрацездатності ОСОБА_1 : № 7749338-2014615375-1; № 7749338-2014681442-1; № 7749338-2014738288-1 ; № 7749338-2014813471-1; № 7749338-2014913861-1; № 7954847-2014999565-1; № 7954847-2015163172-1 ; № 7954847-2015206409-1; № 7954847-2015269413-1 ; № 7954847-2015351372-1 ; № 7954847-2015399007-1; № 7954847-2015515822-1; № 7954847-2015585372-1; № 7954847-2015625048-1; № 7954847-2015696532-1; № 7954847-2015779714-1; № 8558848-2016159316-1 ; № 8580305-2016194980-1; № 8658939-2016339987-1; № 8766896-2016548170-1; № 9493997-2017859434-1; № 9548113-2017958612-1; № 9715403-2018252198-1; № 9715403-2018297122-1; № 9998227-201876493-1 протиправними;
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» провести розрахунок за листами непрацездатності ОСОБА_1 : № 7749338-2014615375-1; № 7749338-2014681442-1; № 7749338-2014738288-1 ; № 7749338-2014813471-1; № 7749338-2014913861-1; № 7954847-2014999565-1; № 7954847-2015163172-1 ; № 7954847-2015206409-1; № 7954847-2015269413-1 ; № 7954847-2015351372-1 ; № 7954847-2015399007-1; № 7954847-2015515822-1; № 7954847-2015585372-1; № 7954847-2015625048-1; № 7954847-2015696532-1; № 7954847-2015779714-1; № 8558848-2016159316-1 ; № 8580305-2016194980-1; № 8658939-2016339987-1; № 8766896-2016548170-1; № 9493997-2017859434-1; № 9548113-2017958612-1; № 9715403-2018252198-1; № 9715403-2018297122-1; № 9998227-201876493-1 виходячи з погодинної ставки 40 грн. 46 коп. та провести виплату ОСОБА_1 з урахуванням сплаченого;
Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» щодо скасування повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_1 та не сплата ОСОБА_1 по лікарняним за період хвороби з 14.07.2023 року по 31.07.2023 року та з 04.08.2023 по 07.08.2023 – протиправними.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» нарахувати виплати по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за період з 14.07.2023 року по 31.07.2023 та з 04.08.2023 по 07.08.2023 виходячи з погодинної ставки 40 грн. 46 коп. провести виплату ОСОБА_1 .
Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» , щодо не сплати ОСОБА_1 за відпрацьовані дні: 29.08.2023 та 30.08.2023 – протиправними.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармація Миколаївщини» провести нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за відпрацьовані дня 29.08.2023 та 30.08.2023 виходячи з погодинної ставки 40 грн. 46 коп. та провести виплату нарахованого ОСОБА_1 .
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Підприємства комунальної власності області «Фармація»на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Інформація про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .;
відповідач: Підприємство комунальної власності області «Фармація», код ЄДРПОУ 43649019, адреса: м. Харків, в`їзд Білостоцький, 3.
Повний текст рішення складено 15.07.2026.

Суддя Г.С. Костюченко