Справа № 175/12607/26
Провадження № 3/175/5057/26

Постанова
 
Іменем України

 
20 серпня 2026 року с-ще Слобожанське 

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М. розглянувши матеріали, що надійшли з Краматорського районного управління поліції Головного управління національно поліції в Донецькій області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №842921, 30 червня 2026 року 12-40 год. ОСОБА_1 у приміщенні магазину «Калина» за адресою вулиця Паркова буд. №50 у м. Краматорську Донецької області здійснила продаж ОСОБА_2 двох банок пива «Tuborg» об`ємом по 0,5 літра кожна на загальну суму 150 грн. у місці торгівлі, не визначеному для торгівлі алкогольними напоями, чим порушила п.9 ч.2 ст. 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року
№3817-IX та розпорядження Донецької обласної військової адміністрації від 28 жовтня 2025 року №726/5-25, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. 17 серпня 2026 року на електронну адресу суду надійшло пояснення від ОСОБА_1 , згідно з ким вона не визнала свою провину у скоєнні інкримінованого їй правопорушення. Просила розглядати справу за її відсутності. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Частиною 3 ст.156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, що тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, вказані відносини регулюються, зокрема Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року №3817-IX.
Отже, для висновку про наявність у діях правопорушниці складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, необхідним є доведення факту конкретного продажу алкогольних напоїв, належної ідентифікації предметів торгівлі, місця вчинення правопорушення та того, що відповідне місце торгівлі не було визначене для торгівлі такими товарами або належало до місць, де продаж заборонено законом.
Матеріали справи містять протокол про адміністративне правопорушення серії серія ВАД №842921 від 30 червня 2026 року, рапорт, пояснення ОСОБА_2 , протокол огляду речей від 30 червня 2026 року, фототаблицю, розписку про отримання речей та документів, вилучених під час здійснення огляду.
Разом з тим, сама по собі наявність у матеріалах справи зазначених документів не є достатньою підставою для висновку про доведеність вини особи, якщо їх зміст не розкрито, не перевірено в сукупності та не усунуто наявні між ними суперечності.
Матеріали справи не містять об`єктивних даних щодо проведення розрахунку за товар, вилучення грошових коштів, які нібито були отримані правопорушницею від продажу, фіксації факту передачі товару та грошей, чеку або інших доказів, які б у сукупності підтверджували обмін товару на гроші.
Пояснення ОСОБА_2 самі по собі, за відсутності інших належних, допустимих та узгоджених доказів, не можуть бути достатньою підставою для висновку про доведеність події правопорушення поза розумним сумнівом.
Відсутність у матеріалах справи виручки також має значення для оцінки повноти доказування. Санкція ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачає конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі. У матеріалах справи не відображено даних про встановлення та вилучення грошових коштів, які нібито були отримані внаслідок продажу. Ця обставина не є самостійною безумовною підставою для закриття провадження, однак у сукупності з іншими недоліками підтверджує неповноту фіксації події адміністративного правопорушення.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Суд не вправі перебирати на себе функції сторони обвинувачення та самостійно усувати недоліки доказування.
Отже, на основі наявних у справі доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП України, суд не може встановити наявність події і складу адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки наявні матеріали не утворюють сукупності достатньо переконливих, чітких та узгоджених між собою доказів.
За таких обставин доводи правопорушниці, викладені у поясненні в істотній частині знайшли своє підтвердження, а всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 підлягають тлумаченню на її користь.
Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З врахуванням наведених обставин суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, що виключає можливість вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 156 КУпАП. 
Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу такого правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй діянні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого він носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.
Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.
Оскільки суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, тому вилучений під час складення протоколу предмет а потім переданий під розписку, підлягає залишенню особі, у якої він вилучений.
Керуючись п.1 ст. 247, ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-
постановив:

Провадження у про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. 
Предмети торгівлі вилучені на підставі протоколу огляду та вилучення від 30 червня 2026 року – залишити ОСОБА_2 .
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М.