Справа № 468/2311/25
2/468/78/26

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
56101 Миколаївська область м. Баштанка вул. Полтавська 43

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2026 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання Зарванської Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу №468/2311/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у їх вихованні (треті особи: Служба у справах дітей Баштанської міської ради, Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області), 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідачки з позовом про усунення перешкод в спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у їх вихованні. 
На обґрунтування вимог позивач зазначив, що сторони перебувають у шлюбі та мають спільних дітей: ОСОБА_3 , 2016 року народження, ОСОБА_4 , 2021 року народження, та ОСОБА_5 , 2021 року народження. 
Сторони проживають окремо та відповідачка забороняє позивачу спілкуватись з їх дітьми.
На підставі викладеного, позивач просив ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, у тому числі, зобов`язавши відповідачку зняти блокування номеру телефону батька з особистого телефону ОСОБА_3 , 2016 року народження, для можливості вільно спілкуватись з дітьми телефоном, а також визначити спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дітей шляхом: зустрічі щопонеділка та щочетверга з 17.00 год до 19.00 год на території фактичного проживання матері з дітьми, а з дозволу матері – поза межами території проживання ОСОБА_2 (прогулянки у парку, кафе, місцях дозвілля тощо) або на території проживання батька; можливості батька кожної суботи та неділі брати дітей до свого місця проживання (з обов`язковим повідомленням матері дітей адреси їх перебування) з 09.00 год. суботи по 17.00 год. неділі; можливості батька брати дітей до себе у день їх народження або на наступний день, або на найближчі вихідні дні після дня народження дітей для можливості влаштування свята дітям, в залежності від роботи батька, здоров`я дітей і інших непереборних обставин; можливості батька брати дітей до себе у день свого народження або на наступний день, або на найближчі вихідні дні після дня народження батька, в залежності від роботи і здоров`я батька; можливості батька брати дітей на відпочинок чотири рази на рік у літні місяці: червень, липень, серпень батько братиме дітей на відпочинок і оздоровлення, а саме на десять днів у червні, на десять днів у липні, на десять днів у серпні з обов`язковим повідомленням матері адреси знаходження батька з дітьми, взимку – 10 днів на новорічні свята з 01 січня по 10 січня кожного року, восени та навесні – на 5 днів у період шкільних канікул. 

Процесуальні дії у справі та заяви сторін:
Позов надійшов до суду 14.10.2025 року.
22.10.2025 року відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, зобов`язано орган опіки та піклування - Службу у справах дітей Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області надати висновок щодо розв`язання спору.
19.11.2025 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача заперечила проти задоволення позову, оскільки позивач не надав доказів перешкоджання йому у спілкуванні з дітьми. Відповідачка заперечує проти заявлених позивачем способів його участі у спілкуванні та вихованні дітей, оскільки запропонований позивачем графік не відповідатиме якнайкращим інтересам дітей, одна з яких навчається гімназії, а двоє відвідують дошкільний навчальний заклад, сторони проживають в різних населених пунктах, щотижневе переміщення дітей між якими не відповідатиме інтересам дітей та запропонований графік не враховує розпорядок дітей, тому відповідачка запропонувала свій графік: перебування ОСОБА_1 з дітьми без присутності матері з можливістю відвідування дітьми місця проживання батька з 09.00 год. кожної першої та третьої суботи поточного місяця (з обов`язковим повідомленням матері про місцезнаходження дітей); можливість ОСОБА_1 щорічно зустрічатися та спілкуватися з дітьми не менше трьох годин протягом дня в день народження дітей, з урахуванням занять/навчання дітей, без присутності матері, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території; можливість ОСОБА_1 щорічно зустрічатися та спілкуватися з дітьми не менше трьох годин протягом дня в день народження батька, у дні релігійних та офіційних свят (Новий рік, Різдво, Великдень, День незалежності України) за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території, без присутності матері; спільний літній відпочинок дітей з батьком протягом десяти днів поспіль в узгоджений з матір`ю місяць (з обов`язковим повідомленням матері про місцезнаходження дітей). Деталі зустрічей попередньо узгоджуються з врахуванням стану здоров`я дітей та інших факторів, які можуть спричинити перешкоди зустрічам. Відповідачка просила стягнути з позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в межах орієнтовної суми в 13 000 грн.

08.01.2026 року ухвалою суду до участі у справі в якості органів опіки та піклування залучені Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради та Служба у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області, яких зобов`язано надати висновок щодо розв`язання спору.

19.01.2026 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав, що відповідачка з дітьми переїхала до іншого міста з метою ускладнення позивачу спілкування з дітьми та відповідачка не надала розпорядок дня дітей, який би мав бути врахований при визначенні способів та графіку участі батька у спілкуванні та вихованні дітей, тому позивач спросив задовольнити позов.

19.01.2026 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідачки на професійну правничу допомогу в сумі 19 000 грн.

20.01.2026 року від відповідачки надійшла заява про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги, які є завищеними та не відповідають фактичній складності справи. 

16.02.2026 року ухвалою суду вдруге зобов`язано органи опіки та піклування: Службу у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради та Службу у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області надати висновок щодо розв`язання спору.

02.03.2026 року до суду надійшов письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання даного спору.

13.05.2026 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, разом з тим заявив про згоду із запропонованим у висновку органу опіки та піклування порядком участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, представник відповідача підтримав відзив на позов, разом з тим також погодився із запропонованим у висновку органу опіки та піклування порядком участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про шлюб; копію ухвали Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.08.2025 року №468/1612/25; копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копію акту обстеження умов проживання від 03.11.2025 року; копію договору оренди квартири від 01.10.2025 року; копію довідки Миколаївської гімназії №31 ММР від 30.10.2025 року №189; копії довідок ЗДО №148 від 31.10.2025 року; розрахунок витрат на правничу допомогу; копію психолого-педагогічного заключення від 27.11.2025 року; копію відповіді Миколаївської гімназії №31 ММР від 02.12.2025 року №223; копію довідки ЗДО №148 від 03.12.2025 року; копію повідомлень з мобільного додатку; копію висновку органу опіки та піклування; копію акту обстеження умов проживання; копію протоколу бесіди з дитиною від 02.07.2026 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах пред`явлених вимог та на підставі наданих ними доказів, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. 

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі та мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сторони проживають окремо та діти проживають з матір`ю.
Сторони не дійшли згоди щодо способів участі батька у спілкуванні та вихованні дітей. 
Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Згідно з ч.1-3 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно з ч.1-2 ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Відповідно до ст. 11-12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я та безпеку, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. 

Вирішуючи вимоги позову про усунення перешкод у спілкуванні позивача з дітьми, суд враховує, що стороною позивача не надані докази того, що мати дітей чинить позивачу будь-які перешкоди у спілкуванні з дітьми. 
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому в постанові Верховного Суду від 12.01.2023 року №607/1377/22 вказано, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі в здійсненні нею свого права, тому задоволення вимоги про зобов`язання одного з батьків дітей, з яким вони проживають, не чинити перешкоди в спілкуванні можливе лише за наявності таких перешкод.
За такого, в задоволенні позову в частині усунення перешкод в спілкуванні батька з дітьми слід відмовити у зв`язку з недоведеністю.

При цьому відповідно до постанови Верховного Суду від 25.03.2024 року №742/1716/23 позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права та є окремим способом захисту порушеного права на спілкування. Відмова у задоволенні позову про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (зокрема, внаслідок недоведеності перешкод чи з інших підстав), не є підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159 СК України – визначенні способів участі у вихованні дитини, місця та часу спілкування з нею. 
Отже вимоги позову про визначення способу участі батька у вихованні дітей мають бути розглянуті судом по суті.

Вирішуючи вимоги позову про визначення способу участі батька у вихованні дітей, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Старший син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг десятирічного віку, тому його думка щодо участі батька у його вихованні має з`ясована судом.

Разом з тим, оскільки діти сторін проживають в іншій області та прибуття дитини до суду в умовах воєнного стану ускладнене, то суд враховує думку малолітнього ОСОБА_3 , висловлену ним в комфортних та безпечних для нього умовах представнику органу опіки та піклування, яка зафіксована в протоколі бесіди від 02.07.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_3 вказав, що спілкується з батьком телефоном та батько бере його до м. Миколаєва, де вони проводять час та ОСОБА_3 і надалі бажає з батьком.
Можливість з`ясування думки дитини не безпосередньо у судовому засіданні, а органом опіки та піклування допускається відповідно до постанови Верховного Суду від 19.06.2024 року по справі №372/3402/22.

Обидві сторони запропонували свою періодичність та способи спілкування батька з дітьми, разом з тим обидві сторони погодились із запропонованим у висновку органу опіки та піклування порядком участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми.
Орган опіки та піклування у письмовому висновку вказав про доцільність визначення батьку регулярних побачень два рази на тиждень у робочі дні за домовленістю батьків; побачення ОСОБА_1 з дітьми без присутності матері з можливістю відвідування дітьми місця проживання батька з 09.00 год кожної першої та третьої суботи поточного місяця до 17.00 год кожної першої та третьої неділі місяця; спілкування батька з дітьми протягом осінніх канікул, протягом зимових канікул почергово – рік з батьком, наступного року з матір`ю; протягом літніх канікул за період з червня по серпень по 10 днів поспіль у кожному місяці (з обов`язковим повідомленням матері про місцезнаходження/перебування дітей); спілкування ОСОБА_1 з дітьми у свій день народження, офіційні державні та релігійні свята – почергово, за домовленістю батьків без присутності матері, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій батьками території; спілкування ОСОБА_1 з дітьми у дні народження дітей почергово, рік з батьком, наступний рік з матір`ю, за домовленістю батьків, без присутності матері, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій батьками території. Деталі зустрічей ОСОБА_1 має попередньо узгоджувати з ОСОБА_2 з урахуванням стану здоров`я дітей, навчання, відвідування дітьми закладів позашкільної освіти. Батько ОСОБА_1 може спілкуватися з дітьми телефоном в режимі «онлайн» із застосуванням месенджерів. В разі зміни місця проживання дітей чи номера телефону, мати дітей ОСОБА_2 обов`язково повідомляє про це ОСОБА_1 . 

Натомість відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Отже, за загальним правилом відповідні побачення з дитиною не передбачає присутності інших осіб і лише в окремих випадках, якщо того потребують інтереси дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи і це є виключенням із загального правила та, як наслідок, потребує виключних для того підстав. 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 12.04.2021 року по справі №638/12278/15-ц будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини; дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Натомість суду не надані докази того, що спілкування позивача з дітьми будь-яким чином перешкоджає їх нормальному розвитку.

За такого, з врахуванням думки сторін, думки малолітнього ОСОБА_3 , суд, в основному, погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо способів участі батька у спілкуванні та вихованні дитини.

При цьому, суд вважає недоцільним окремо в резолютивній частині рішення вказувати на право батька спілкуватись з дітьми за допомогою телефону чи інших засобів зв`язку, оскільки таке право прямо передбачене ст. 153 Сімейного кодексу України як складова безперешкодного спілкування батька з дітьми та не потребує окремого судового дозволу чи рішення щодо цього.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з визначенням відповідних способів участі позивача у вихованні дітей та систематичному спілкуванні з ними. 
Зазначене є підставою для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню наполовину, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню половина витрат по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн (2422,40/2).

Крім того, обидві сторони заявили про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, а саме: позивач в сумі 19 000 грн, відповідачка 13 000 грн. 
При цьому відповідно до ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За такого, в першу чергу, розмір витрат на професійну правничу допомогу встановлюється згідно з умовами відповідного договору про надання правничої допомоги, проте обидві сторони взагалі не надали суду копій договорів про надання правничої допомоги, зі змісту яких би можна було з`ясувати обсяг надання такої допомоги, порядок розрахунку та сплати витрат на правничу допомогу, в тому числі наявність чи відсутність підстав для розрахунку таких витрат як «гонорар успіху» або того, що такі витрати мають бути реально понесені (сплачені) стороною вже після розгляду справи.
Також відповідно до постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року №372/1010/16-ц для стягнення таких витрат суду має бути надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат.

Крім того, згідно з постановою Верховного Суду від 23.11.2020 року по справі №638/7748/18 неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.
Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16 вказала, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Разом з тим обидві сторони долучили лише розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, але не долучили копії договорів про надання правничої допомоги, актів про надані послуги з детальним описом витраченого адвокатом часу по кожному із видів робіт, відомостей про оплату стороною таких витрат чи відомостей про те, що такі витрати віднесені сторонами договору про надання правничої допомоги до «гонорару успіху» або мають бути реально понесені (сплачені) стороною після розгляду справи. 
За такого, оскільки обидві сторони, окрім розрахунку витрат, не долучили інших необхідних для вирішення судом питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу доказів, то заявлені сторонами до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України несуть самі сторони та у суду немає достатніх правових та фактичних підстав для розподілу між сторонами за судовим рішенням. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у їх вихованні - задовольнити частково.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом:
1. регулярних побачень батька з дітьми без присутності матері два рази на тиждень у робочі дні за домовленістю між батьками;
2. побачення ОСОБА_1 з дітьми без присутності матері з можливістю відвідування дітьми місця проживання батька з 09.00 год кожної першої та третьої суботи поточного місяця до 17.00 год кожної першої та третьої неділі поточного місяця; 
3. спілкування ОСОБА_1 з дітьми протягом:
- осінніх канікул з батьком;
- зимових канікул почергово – рік з батьком, наступного року з матір`ю; 
- літніх канікул за період з червня по серпень по 10 днів поспіль у кожному місяці (з обов`язковим повідомленням матері про місцезнаходження/перебування дітей);
4. спілкування ОСОБА_1 з дітьми без присутності матері у свій день народження, офіційні державні та релігійні свята – почергово, за домовленістю батьків, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій батьками території; 
5. спілкування ОСОБА_1 з дітьми без присутності матері у дні народження дітей почергово, рік з батьком, наступний рік з матір`ю, за домовленістю батьків, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій батьками території. 
Деталі зустрічей ОСОБА_1 має попередньо узгоджувати з ОСОБА_2 з урахуванням стану здоров`я дітей, навчання, відвідування дітьми закладів позашкільної освіти. 
В разі зміни місця проживання дітей чи їх номера телефону, мати дітей ОСОБА_2 обов`язково повідомляє про це ОСОБА_1 .

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок в рахунок відшкодування рахунок відшкодування сплаченого судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

Відмовити сторонам в розподілі витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );
Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: 
АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );
Треті особи: 
Служба у справах дітей Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області (вул. Героїв Небесної Сотні, 38 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, ідентифікаційний код 44260502);
Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради (проспект Богоявленський, 1 м. Миколаїв Миколаївської області, ідентифікаційний код 22437186);
Служба у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області (проспект Григорівського десанту, 18 м. Південне Одеського району Одеської області, ідентифікаційний код 38058539).

Повне судове рішення складене 22.07.2026 року. 

Суддя: