Справа № 444/539/26 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є. 
Провадження № 33/811/1133/26 Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 08 квітня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 08.04.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень. 
Згідно постанови суду  ОСОБА_1 07.02.2026 року о 02:32 год. в с.Туринці, вул.Шевченка, 25, Львівський район, Львівська область, керував транспортним засобом Пежо Експерт, днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння з явними ознаками останнього: різкий запах з рота, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, при цьому зазначає, що в працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .. Також апелянт зазначає, що працівниками поліції порушено порядок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, зокрема не роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду, також останній не відмовлявся від проходження огляду та зазначав, що бажає такий пройти, зокрема в медичному закладі. Крім цього, апелянт вказує, що наявні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є неналежними доказами у справі, оскільки є неповними та не фіксують всіх обставин події.
Також апелянтом в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, при цьому зазначає, що не був повідомлений про час і місце розгляду справи судом першої інстанції, про винесене рішення дізнався лише 09.06.2026 року з матеріалів виконавчого провадження, а тому вважає поважними причини пропуску строку апеляційного провадження.
На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та захисник Погрібна ТТ.С., будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, не прибули, водночас захисник подала через систему «Електронний суд» заяву від 02.07.2026 року про розгляд справи за відсутності її та ОСОБА_1 .
Розглянувши матеріали справи № 444/539/26 та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Вважаю доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи.
Щодо розгляду справи по суті апеляційних вимог, тто слід вказати насттупне. 
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №585124 від 07.02.2026 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано всі необхідні обставини події, зокрема зупинку під час комендантської години транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, неодноразові пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як в на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 хоч і погодився пройти огляд в медичному закладі, однак своєю поведінкою всіляко ухилявся від його проходження, шляхом висловлення надуманих причин затримки (а.с.6), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07.02.2026 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с.4), направленням ОСОБА_1 до медичного закладу від 07.02.2026 року, яким засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляд на стан сп`яніння в медичному закладі (а.с.5).
Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 08 квітня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Мороза В.Я. – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.