Справа № 309/489/21
Провадження № 2/309/891/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді Довжанин М. М.
за участю секретаря судового засідання Драб Н. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ПРОВАГРОІНВЕСТ» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) , - 
В С Т А Н О В И В:
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування 200 795,80 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації).
На обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за договором добровільного страхування наземного транспорту №06/0670540/9069/17 від 04.12.2017р. (надалі – Договір) позивач застрахував транспортний засіб «SKODA Super В», реєстр. н/з НОМЕР_1 (надалі – ТЗ «SKODA»).
20 квітня 2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участі транспортного засобу «TOYOTA RAV4», реєстр. н/з НОМЕР_2 (надалі – ТЗ «TOYOTA»), під керуванням відповідачки, та ТЗ «SKODA», внаслідок якої останній отримав механічні пошкодження. 
Водій ТЗ «SKODA» звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за пошкодження в ДТП цього транспортного засобу.
На підставі відповідних рахунків СТО про вартість ремонтних робіт по відновленню ТЗ «SKODA» позивачем було визначено страхове відшкодування в розмірі 300 795,80 грн., яке сплачено заявнику.
Дана ДТП сталася з вини відповідачки, що стверджується постановою суду про притягнення її до адміністративної відповідальності. 
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки була застрахована ПрАТ «СГ «ТАС» за відповідним полісом, тому ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило позивачу страхове відшкодування у порядку регресу в розмірі 100 000,00 грн. згідно з лімітом цивільно-правової відповідальності). 
З огляду на такі обставини позивач просить стягнути з відповідачки в порядку регресу 200 795,80 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.
Представник відповідачки подав відзив на позовну заяву, яким заперечує проти позовних вимог з огляду на їх безпідставність та просить відмовити у їх задоволенні.
В судове засідання представник позивача та відповідачка і її представник не з`явилися, однак представники сторін подали заяви про розгляд справи без їхньої участі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
04 грудня 2017 року між позивачем і Компанією «Sisco Systems Management B.V.» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06/0670540/9069/17, згідно з яким були застраховані, серед іншого, і майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням ТЗ «SKODA» (Розділ «КАСКО»).
Згідно з Розділом «КАСКО» цього договору страхова сума визначена в розмірі 529 895,00 грн.
20 квітня 2018 року відбулася ДТП за участі ТЗ «TOYOTA» під керуванням відповідачки та ТЗ «SKODA», внаслідок якої останній зазнав механічних пошкоджень.
Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 03.04.2018р. у справі №309/745/18 відповідачку визнано винною у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, із накладенням на неї стягнення у вигляді штрафу.
Позивач на підставі рахунків ТОВ «Арт Драйв» і ФОП ОСОБА_2 визначив розмір страхового відшкодування за пошкодження в ДТП ТЗ «SKODA» в сумі 300 795,80 грн., яке виплатив на користь Компанії «Sisco Systems Management B.V.» шляхом сплати 293 275,80 грн. ТОВ «Арт Драйв» згідно з платіжним дорученням №0033671 від 23.07.2018р. та 7 520,00 грн. ФОП ОСОБА_2 згідно з платіжним дорученням №056058 від 19.12.2018р.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки, пов`язана з експлуатацією ТЗ «TOYOTA», була застрахована за відповідним страховим полісом ПрАТ «СГ «ТАС» №АК 6420283.
Позивач звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» про виплату в порядку регресу страхового відшкодування за шкоду, завдану пошкодженням в ДТП з вини відповідачки ТЗ «SKODA».
ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило позивачу таке відшкодування в розмірі 100 000,00 грн., тобто в межах ліміту цивільно-правової відповідальності, визначеного страховим полісом №АК 6420283.
У зв`язку з перейменуванням позивача під час судового розгляду справи, ухвалою суду від 03 березня 2025 року назва позивача змінена на Приватне акціонерне товариство «ПРОВАГРОІНВЕСТ».
Надаючи оцінку встановленим обставинам на підставі наявних доказів, суд приходить таких висновків.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі страхування, грошову суму (страхову виплату).
Згідно з абзацем 2 ст.8 Закону України «Про страхування» №85/96-ВР від 07.03.1996р., який діяв на час виникнення спірних відносин (надалі – Закон №85/96-ВР), страховий випадок – це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику або іншій третій особі.
Відповідно до положень ч.16 ст.9 цього ж Закону №85/96-ВР страхове відшкодування – страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
На підставі аналізу наведених положень норм матеріального права суд констатує, що розрахунок розміру страхового відшкодування і його виплата має здійснюватися у відповідності до умов відповідного договору страхування. 
Згідно з підпунктом 12.2 пункту 12 Договору вартість відновлювального ремонту розраховується відповідно до варіанту 2, який передбачає виплату страхового відшкодування згідно з рахунками СТО офіційного дилера марки застрахованого ТЗ за вибором страхувальника.
Пунктом 40.1. Договору встановлено перелік додаткових документів на підтвердження настання страхового випадку і розміру збитку (шкоди).
Так, згідно з підпунктом 40.1.1.1 пункту 40.1 Договору у разі зазначення у пункті 12 цього Договору варіанту 2 страхувальник повинен надати деталізовані рахунки або акт виконаних робіт СТО офіційного дилера марки застрахованого ТЗ за вибором страхувальника.
Розмір страхового відшкодування за пошкодження ТЗ «SKODA» позивач розрахував на підставі рахунків і актів виконаних робіт щодо вартості відновлювального ремонту цього ТЗ, виданих ТОВ «Арт драйв» і ФОП ОСОБА_2 . Ці ж рахунки і акти позивач додав і до позовної заяви у даній справі.
У той же час, позивач не надав жодних доказів про те, що ТОВ «Арт драйв» і ФОП ОСОБА_2 є офіційними дилерами автомобілів марки «SKODA» або належать до СТО таких дилерів.
Проте, представник відповідачки додав до відзиву на позовну заяву копію листа ТОВ «Єврокар» (офіційного дистриб`ютора автомобілів марки «SKODA» на території України) №504-Ю від 15.07.2019р. про те, що ТОВ «Арт драйв» не є і не було офіційним дилером автомобілів марки «SKODA» на території України.
Крім того, на підтвердження розміру заподіяного пошкодженням ТЗ «SKODA» матеріального збитку позивач надав ремонтну калькуляцію, згідно з якою вартість ремонту цього ТЗ з ПДВ складає 293 275,80 грн., а без ПДВ – 244 396,50 грн.
Між тим, суд вважає, що така ремонтна калькуляція не є належним і допустимим доказом, оскільки вона не містить підпису і даних щодо особи, яка її склала, що, своєю чергою, позбавляє суд можливості визначити наявність в такої особи достатніх знань і відповідного фахового рівня для складання такого документа.
З урахуванням наведеного суд визнає, що розрахунок страхового відшкодування за пошкодження ТЗ «SKODA» в розмірі 300 795,80 грн. та його виплата в такому розмірі здійснені позивачем всупереч умовам Договору та за відсутності необхідних і достатніх документів для цього. 
Частиною першою статті 1191 ЦК України унормовано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Положеннями ст.993 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 
Аналогічні положення містилися і в статті 27 Закону №85/96-ВР.
Велика Палата Верховного Суду і Верховний Суд на підставі аналізу ст.993 ЦК України та ст.27 Закону №85/96-ВР в постановах від 04.07.2018р. у справі № 755/18006/15-ц та від 18.03.2026р. у справі №207/5014/24 відповідно виклали висновки, згідно з якими до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
З урахуванням таких висновків Верховного Суду суд визнає, що у даній справі до позивача перейшло право вимоги, яке мав страхувальник (Компанія «Sisco Systems Management B.V.»), до відповідачки, як до завдавача шкоди, саме в порядку суброгації.
Оскільки при суброгації до страховика переходить лише частина вимоги страхувальника до заподіювача шкоди, яка дорівнює розміру страхового відшкодування, суд вважає, що розмір страхового відшкодування має визначатися за правилами, встановленими у договорі страхування, у зв`язку з чим страховик не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. 
Натомість, Компанія «Sisco Systems Management B.V.» мала право вимоги до відповідачки в розмірі реально заподіяної майнової шкоди.
Згідно з наявним в матеріалах справи висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи №3986-Е від 19.12.2023р. вартість матеріального збитку (шкоди), заподіяного пошкодженням ТЗ «SKODA» станом на дату ДТП становить 185 941,83 грн.
З огляду на такий висновок експертизи та відсутність інших належних і достовірних доказів щодо розміру завданої пошкодженням ТЗ «SKODA» майнової шкоди, суд приходить до переконання, що реальний розмір такої шкоди, відшкодування якої могла вимагати Компанія «Sisco Systems Management B.V.» від відповідачки і від її страховика ПрАТ «СГ «ТАС», становить 185 941,83 грн., а відтак і до позивача перейшло право вимоги в порядку суброгоції саме у цьому розмірі.
Ураховуючи здійснення часткового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» на користь позивача завданої шкоди в розмірі 100 000,00 грн., суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача до відповідачки підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 85 941,83 грн., що є різницю між розміром реальної шкоди, заподіяної пошкодженням ТЗ «SKODA» (185 941,83 грн.), та розміром виплаченого ПрАТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування (100 000,00 грн.).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Частиною першою статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а частиною другою цієї статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За подання позовної заяви у даній справі позивач сплатив 3 011,94 грн.
У відзиві на цю позовну заяву зазначалося, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідачка очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складатиме близько 30 000,00 грн. і включатиме витрати на оплату професійної правничої допомог та автотоварознавчої експертизи.
За проведення призначеної судом судової транспортно-товарознавчої експертизи відповідачка сплатила 13 382,88 грн., що стверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Ураховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вирішує розподілити судові витрати між сторонами із застосуванням пропорційності розміру задоволених таких вимог, яка становить 42,8 %., стягнувши з відповідачки на користь позивача 1 289,11 грн. (42,8 % від 3 011,94 грн.) судового збору, а з позивача на користь відповідачки – 7 655,00 грн. (57,2% від 13 382,88 грн.) у відшкодування витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.
Керуючись ст.ст.526, 979, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст.8, 9, 27 Закону України «Про страхування» №85/96-ВР від 07.03.1996р., ст.ст.4, 13, 89, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, –  
У Х В А Л И В:
Позов Приватного акціонерного товариства «ПРОВАГРОІНВЕСТ» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОВАГРОІНВЕСТ» 85 941,83 грн. (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок одну грн. 83 коп.) матеріальної шкоди в порядку суброгації. 
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОВАГРОІНВЕСТ» 1 289,11 грн. (одну тисячу двісті вісімдесят дев`ять грн. 11 коп.) судового збору.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОВАГРОІНВЕСТ» на користь ОСОБА_1 7 655,00 грн. (сім тисяч шістсот п`ятдесят п`ять грн. 00 коп.) витрат на оплату проведенної судової транспортно-товарознавчої експертизи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Текст рішення виготовлено 11 вересня 2026 року. 

Суддя Хустського 
районного суду: Довжанин М. М.